REKESZTŐ HALÁSZAT. VÉSZ. 2$<y 



Arról is gondoskodik a halász, hogy az átjárók ne vágjanak egybe, 

 ne támadjon utcza ; hanem hogy a forduló hal mindig tévesztőt lás- 

 son maga előtt. Mihelyt a ponty a verések közé behatolt, rosszul 

 kezdi magát érezni, mert szabad víz kellene neki ; próbál tehát erre 

 is, arra is; de mindenütt falba ütődik. Ekkor megharagszik s túrni 

 kezd itt is, ott is ; de minthogy a nádfal nem enged, végig bökdösi s 

 utóvégre mégis csak az átbúvón tör tovább, azaz a kapu felé. Ter- 

 mészetes, hogy minél tovább haragszik, annál mélyebbre jut, s minél 

 mélyebbre kerül, annál szűkebb a hely — annál nagyobb az ő haragja 

 és annál biztosabban jut a fejbe, a honnan ki nem talál soha. 



El kell ismerni, hogy a hal életmódjának rendkívül finom ismerete 

 kell ahhoz, hogy az ember a hal indulatosságát a maga hasznára for- 

 dítsa. És hogy az indulatosság megvan, arról magam is számtalanszor 

 győződtem meg kis haltartóim eviczkelő népénél. Valahányszor a na- 

 gyobb haltartó potyka-népe eledelt kap, a kis haltartó küszhala roppant 

 dühbe jön: böki az üveg falat, vagdos a farkával, indulatosan körül- 

 rohan s ismét csak ott böki a falat, a hol állok. — Tud az haragudni! 



Mint tudjuk, a czége és vejsze közt az átmenetet Komárom, 

 tóságainak czigányvejszéje alkotja ; a vejszék és varsák között ellen- 

 ben a Miskolcz halászainál dívó, ott úgynevezett vész képezi az. 

 átmenetet, mely hálóból való és karókra feszül. 



A rekesztő halászatnak ez a szerszáma adhatott okot arra a zavarrra,, 

 mely szótárainkban s ezek révén az íróknál a vejsze, vejsz, vész és 

 vészháló* tekintetében uralkodik. Miskolcz vésze alapjában véve 

 hálóból való vejsze, melynek fogórésze varsasszerű, tehát valódi 

 átmeneti alak, mert, a vejszéhez hasonlítva, egyszersmind « vérszerinti 

 rokona» a szárnyasvarsák seregének is. 



A miskolczi vész (113. ábra) kilencz karóra feszül; részeinek pedig 

 ez a nevök : a tulajdonképpeni vész(-W), tehát az, a mi a vizet elrekeszti ; 

 ezt tartja a nyolcz vészkaró [k k), mely a víz fenekébe szolgál. Ez a 

 nyolcz karó mindössze hét egyenlő részre osztja a rekesztő hálózatot 

 s a középső részbe van belékötve a vész fogószerszámja, a varsa ( V), 

 mely három kávára feszül, tehát kéthagyású, s a melyet a farkaró (F) 



* Finnistáinknál a vészháló «Fangnetz» ; de vészhátó nem él a nép száján, csupán az 

 egyszerű vész, mely rokon a vész = lacuna, vejsze = clausura és a vészlés = lacunar 

 halász mesterszavakkal s a rekesztő halászathoz tartozik. 



