2 44 



HIGVIZEN VALÓ HALÁSZAI. 



hasas; legtöbbször azonban épen esak ládaszerű is, a mint épen desz- 

 kából legkönnyebben összeróható. 



A hosszú, keskeny csíkgátakat gazból, gyepből hányja fel; itt-ott 

 lekarózza, hogy a víz épen csak el ne vigye, kis távolságra réseket 

 hagyogat, a melyekbe a kasokat leszoríthatja, úgy hogy a vörcsök 

 épen csak elmerül. A felszerelt csíkgát élénken emlékeztet egy ár- 

 vízben álló vársánczhoz, a melyen az ágyúk megmaradtak. 



A csíkot a lápdagadás megzavarja, mert a vízállást megváltoztatja 

 s a hal ekkor nyugtalankodik, barangol, «úszik az árral », ezért állítja 

 a csíkász szerszámját a száddal víz ellenében. Természetes, hogy a 

 csíkgátak táján a víz duzzad s a kashelyeken sebesen folyik s termé- 



127. ábra. Krasznamenti szárnyas varsa 



szetes az is, hogy a csík ugyanitt kísértgeti meg az átszállást s a vör- 

 ösökön át biztosan tömlöczbe kerül. 



Forduljunk immár a varsáknak második csoportjához, mely kizá- 

 rólagosan hálóból készül s terelő szárnyakkal van fölszerelve, ennél- 

 fogva a szárnyasvarsák csoportjának nevezhető. 



Közhalász kezén a legtekintélyesebb ilyennemű alkotmány az, a 

 mely a Kraszna mentén, Kis-Majtény táján Szatmármegyében dívik 

 (127. ábraj. Tömlöcze, melynek itt «dob» a neve (£)), legalább 1 m. 

 átmérőjű, ellenben aránylag rövid. 



Szárnya elől egy-egy földbejáró szárnykaróhoz van kötve, középen 

 még egy-egy isiáp feszíti, a dobot ismét a farkaró tartja. 



