kerítő halászat, oreghalo. 251 



ken a háló az iszapba be ne vágjon. Belátjuk, hogy AC-nál fogva 

 húzva, ez a háló is falszerűen halad a vízben. 



És ha mármost az ilyen hálódarabot 140 — 180 — 600 méternyire 

 folytatva képzeljük, mind a két végén apacscsal, keresztkötéllel, fölén 

 végig párákkal vagy pálhákkal, alján ólommal vagy kövekkel : elkép- 

 zelhetjük azt is, hogy a vízben falszerűen áll s ha mindkét végét 

 emberek ragadják meg, tetszés szerint kört vagy félkört vághatnak 

 vele; az a hal pedig, a mely véletlenül be van kerítve, mindenütt 

 hálóba ütközik. 



Ezt tudva, elővehetjük a kerítő halászatnak legrégibb alakját, az 

 apostolok (jayrpnf (s^agéné) vagyis húzóhálóját, mely folyóinkon 

 lyöregháló, tis%aháló» néven dívik s a legegyszerűbb szerkezetű. 



AZ ÖREGHÁLÓ. 



A régiek szagénéje. 



Az öreghálónak nincsen kátája* ; folyókra szolgál, teste ennél- 

 fogva a folyómeder általános természetéhez van alkalmazva. Minde- 

 nek előtt a folyó lehetővé teszi, hogy a hálót a partról vihessék 

 be s a part felé vagy partra húzhassák ki. Másrészt a folyó partfelől 

 sekélyebb, közepe felé mélyedő, a miért ez a háló nem egyforma 

 szélességű, hanem az a vége, mely a part közelében marad, keske- 

 nyebb, az a vége ellenben, a melyet a folyóba visznek, szélesebb. 

 A keskenyebb vég a laptáros vég (135. ábra L) ; a szélesebb a kijáró 

 vég (K). Ehhez képest L a laptáros apacs, K a kijáró- vagy nyargaló- 

 apacs. 



Ha már most ez a háló, melynek hossza 80 — 200 méter közt 

 váltakozik, úgy fel van rakva — ■ felfagyva — egy hajóra, hogy a 

 nyargalóapacs alul, a laptáros apacs legfelül fekszik, s az elrendezés 

 azonkívül még úgy is történik, hogy a párás vagy pálhás rész az 

 egyik oldalon, a köves vagy ólmos rész a másikon együtt fekszik, 

 nagyon egyszerű dolog ezt a haladó hajóról úgy lehányni, hogy a 

 vízben falszerűen megálljon. 



Lássuk mármost az egész míveletnek a képét, mely a következő : 

 A hálót a hajón a mondott rendbe rakják s odaeveznek a kiszemelt 



* Kata = zsák. a melybe a hal beleszorul. Lásd «Gyalorm> alatt. 



