2^ 



HIGVIZEN VALÓ HALÁSZAI 



szintén jó hegyesre 



142. ábra. Furkó 



143. ábra. Peczek. 



esetre piszke-piszkáló vasalásáról így nevezve 

 megvasalva (q), hozzá alkalmatos fogóvéggel ; ez a laptárosnak a leg- 

 jobb barátja, istápolója; mert erre támaszkodik, mikor a hálót tartva 



parthosszában halad. Mikor a ta- 

 nyavetés akadozik, beleüti a bo- 

 tot a földbe, ráhurkolja a tartó- 

 kötelet, hogy azalatt kifújhassa 

 fáradságát. Akad ott végre elég- 

 séges spél (Sp), nyárszerú'en kihe- 

 gyezett, magyar arasznyi fácska, 

 mely a gyékénynek a csárdaka- 

 rókho~ való odatú'zésére szolgál. 

 Van ott azután furkó 1 142. ábra), 

 mely a csárdaépítés, bogrács- 

 akasztás, bárkakikötés körűi nél- 

 külözhetetlen hasznos szerszám és 

 nagyon tisztességes ősi kinézésű 

 jószág; a kijáró kötélben pe- 

 dig ott van a pechek (143. ábrái, 

 mely arra való, hogy a midőn a 

 háló már ki van vetve, a hajóba 

 beakaszthassák, nemcsak köny- 

 nyebbség kedvéért, hanem leg- 

 inkább azért, mert ekkor min- 

 denkinek neki kell dűlnie az 

 evezőnek, hogy a háló kijáró vége 

 minél előbb parthoz érjen, a ha- 

 lat teljesen bekerítse. 



Nem hiányzik — természete- 

 sen — a laptáros farhámja sem 

 (144. ábra), mely erős heveder- 

 ből (f/i való és a matakot (Mi vi- 

 seli, a melyre a tartókötél reá van 

 hurkolva, hogy tartáskor ne csúszszék. — Van annak a mataknak 

 még más neve is, még pedig közhasználatú, a melyre azonban, a köz- 

 tisztesség parancsára vagy a medici Vénus példáját kell követnünk, 



144. ábra. A laptáros farhámja. 



