264 HÍGVIZEN VALÓ HALÁSZAT. 



« Mikó közelér a hajó a parthoz, azt mondja a mestör : vedd ki 

 elől Mikó a háló eleje ki van húzva, akkor mondja a mestör a lap- 

 tárosnak: könnyebben ! Mikó a háló megnyúlt a kivételre: hú U 



«Most húzzák kifelé s a hátulsó ember (a laptáros 1 odaér az 

 elsőkhöz, akkor a mestör mondja : hú\d el ! — t. i. az apacsurt. » 



Bizony, a ki a tanyavetés mesterségét saját élő szemeivel nem 

 látta, az megakad ebben a leírásban ; pedig helyes az. 



Minthogy a hálót víz mentén vetik s a kerítést is így végzik, a 

 hajóknak víz ellenében föl kell menni, hogy a hálóvetést megkezdhes- 

 sék ; — ez a beadás ; és a míg a laptáros a maga tartókötelével rendben 

 van, addig a nagy hajót, melyen a háló van, egy helyen kell tartani, 

 halásznyelven « támasztani)) ; mikor megindul a nagy hajó a hálóval, 

 akkor a laptáros már készen van kötelével, laptárával, tehát alá- 

 kés^ült s ekkor kivethetik az apacsúrját is, a melyet tartania kell. 

 A mikor pedig ezt már a vízbe vetették s a folyóba eveznek, egy- 

 másután ki kell vetni a hálót is, mindaddig a míg el nem fogy, azaz, 

 a míg a háló másik vége is a vízbe nem kerül ; ekkor kiáltja a mester 

 «huja !)> se szóra a pöczkös megerősíti a kijáró kötél peczkét a hajó 

 peczeklyukába s a hajó, félkörben fordulva, a part felé tart. 



Mikor a hajó partot ér, akkor a háló eleje még annyira van a 

 parttól, a mennyire a kijáró kötelet engedték; ekkor kiugrálnak, a 

 pöczkös kioldja a peczket, neki esnek a kijáró kötélnek, teljes erő- 

 vel húzva, kihozzák a nyargaló apacsot a partra s arra a szóra : vedd 

 ki elő (/) / az a legény, a ki épen legközelebben áll a parthoz, oda- 

 ugrik, megragadja a nyargalóapacsot s kihúzza a partra. A háló ekkor 

 nagy félkörben áll, melynek húrja a part, a hal tehát be van kerítve. 

 Ekkor a laptáros erősen leszúrja a biczkét, ráköti a tartó kötelet s 

 oda szalad a többihez, hogy a háló kiszedésénél segítsen ; ezért 

 futosó a neve. 



Természetes, hogy, mivel a hálót csak a kijáró vége felől szede- 

 getik a szárazra, az ív nemcsak kisebb, de laposabb is lesz, vagyis a 

 háló « megnyúlt». 



Ekkor a futosó visszaszalad a maga végéhez, hozza azt a töb- 

 biek felé s minthogy ezek folyton szedik a maguk végét, a félkör 

 mind kisebb lesz; néhány méternyi távolságban a laptáros a maga 

 végét is kiteszi a partra s húzni kezdi, úgy, hogy a préda nem 



