2J0 HIGVIZEX VALÓ HALÁSZAT. 



Megjegyzendő, hogy a szegedi halászság, kivált a Gyevi-fokon 

 — Algyő — még oly halászatot is űz. hogy a halat hasítja, sózza és 

 szárítja ; piacza a Balkán félszigete. 



Ezután ránduljunk ki még Körös-Tarcsára, mely egykoron — ■ a 

 szabados halászat idején — valóságos « halászfészek » volt, a melynek 

 népe ma is — a bérletek korában — úgy, a mint szerit teheti, halász- 

 gat, mert « ősi természete ». 



Körös-Tarcsa azért nevezetes, mert szerszám tekintetében s 

 majdnem minden ízében külön áll; és nemcsak a szerszám alakjára, 

 hanem sokszorosan elnevezésére nézve is. 



Ez annál föltünőbb, minthogy halászó szomszédjaitól nem esik 

 messze ; de meg legyen jegyezve, hogy a többi pont vizsgálatáról le 

 kellett mondanom s csak bemondásból tudom, hogy a szomszédok- 

 nál másképen van. 



155. ábra. Tárcsái lélekvesztő. 



A tárcsái halászembernnk az ágheprháló «pok», a szák «ynerepy- 

 gyű*', igen érdekes, hogy ebben találkozik a Latorcza «meretiyü»- 

 jével és a Fertő « mered e»-]éve\; — neki a kecze vasa «turbukvas» ; 

 gyalmán oly hálókövek ékeskednek, hogy csupa bronszkor; az üst- 

 ben felszálló halzsírt pedig pléhkanál helyett — mint tudjuk is — 

 kagylóval szedi le ; mikor pedig hasgatja a halat, nem asztalon csi- 

 nálja, hanem két padkára hasító deszkát tesz s megüli, mint más a 

 lovat. 



Tudjuk már, hogy lélekvesztője is egészen sajátságos, hosszú, 

 harcsaorrú, sok kilincscsel. 



Tiszahálóval is halászik — ■ hogy még mivel, az majd a maga 

 helyén meg lesz írva — ■ s külön hajót eszelt ki magának (155. ábra), 

 melynek egy síkba esik a pereme, orra ; más a kolomja, hogy ne kell- 

 jen gúzs hozzá ; szóval sok eredetiség van itt, melynek néprajzi meg- 



