KERÍTŐ HALÁSZAT. ALLO BÁRKA. 279 



Ez őrzi az öreghalász s még inkább a h'sér élő kincsét, a honnan 

 minden rendű és rangú vevő kiválogathatja a magának való, igazán 

 fris, élő halat. S az állóbárka egyszersmind az, a melyen és a mely 

 korul a bárkarakodóhely pezsgő élete is kifejlődik. 



És a magyar halászság állóbárkája nemcsak a halak sokaságát 

 őrzi, hanem rakodója egyszersmind a mesterszavak egész sorozatai- 

 nak, a melyekkel legott meg is kötjük a barátságot, már azért is, 

 mert kiválóan jellemzik a magyarember észjárását, elnevezéseinek 

 kútforrását, különösen pedig az elnevezések alapjául felkapott hason- 

 lat következetes kiaknázását. 



Az állóbárka hasonlata az ember- maga, ki táplálékát gyomrában, 

 tehát a test legöblösebb részében, « derekában », hordja. Ám lássuk a 

 1 64. ábra részeit. 



Minthogy az állóbárka is az eledelül szolgáló halat hosszúságá- 

 nak közepetáján rejtegeti s itt legöblösebb is, így neki is van dereka (D). 

 Mikor már a magyarember esze ebben megállapodott, természetes, 

 hogy ekkor az állóbárka éles eleje (O), mely úgy hasítja a vizet, 

 mint az ember orra a levegőt, az óra — a magyar halászember soha- 

 sem ejti két r-rel — ; és minthogy az orrtól kezdve, a derékon haladva 

 az ember csak eljut valahová, hát természetes, hogy az odavaló elkere- 

 kített rész az állóbárka fara (F). 



Mikor már idáig van a dolog, hát igen természetes, hogy egy 

 becsületes orrhoz tartozik kétfelől valamely rendes pofa is, s az meg 

 is van P jegy alatt ; és minthogy a magyarember pofájáról ismeri fel 

 kinek-kinek mivoltát, hát az állóbárka pofájára is rá van vésve az 

 ékes ponty, alatta az a név, a melyre az alkotmány kereszteltetett ; 

 de még itt sem érte végét a sor, mert az már bizonyos, hogy a 

 magyarember orra alatt ott a bajusz is, tehát az állóbárka orrának 

 legalján is van egy erősítő keskeny deszka (£>/), melynek becsületes 

 neve bajus^des~ka. 



De sőt még ezentúl is szövi a hasonlatot, mert a minek orra, 

 bajusza, pofája, dereka és fara van, annak már természettől fogva is 

 _ rtozéka a láb ; meg is van az állóbárka kormánylába (KL), a láb 

 pedig nem lévén sarok nélkül való, tehát csak természetes, hogy 

 találkozunk egy timonsarokkal (TS) is. 



