KERÍTŐ HALÁSZAT. GYALOM. 2i) I 



helyen a gúzsból kikopik, a minek azután kopás a mesterszava: 

 « kopásban törött el az övedző ! » 



Ilyen módon a magyar halászember mindent értelmesen ki tud 

 fejezni, péld. : « eltört az evedzőm a belső csapón, a kopáson, a fogó- 

 vésrén, a vásróvégén; elhasadt a tolla » stb. 



No de lássuk immár a 600 méteres gyalommal való halászatot 

 vagyis a tanyavetést. 



Ez nyáron át mindig éjszaka foly. A halászság napközben pihen, 

 a háló a terítőn szárad. Késő délután azután összejön a bokára térítő- 

 helyen, leszedi a hálót, végig fogyja a parton, hogy a kiszakadásokat 

 befoltozza, a mi igen hamar megyén, mert nyolcz ember hálókötőtűje 

 serénykedik benne. 



Két ember azalatt a dereglyén és a laptaron tesz-vesz. Kihányják 

 a betódult vizet, rendberakják a köteleket, helyre teszik az evedző- 

 ket, a kormányt ; szóval rendet csinálnak. 



A mikor a nyolcz ember végig foltozta a hálót, kezdődik az 

 átfágyás a dereglye hálópadjára,- a melyet magán a dereglyén a párá- 

 sok és inasok végeznek, a parton a többi ember szedegeti. Azalatt 

 a laptáron is helyére kerül a kötélzet s ekkor minden ember utánalát 

 •a czók-mókjának ; viszi rongyos ködmönét, csizmáját, eledelét s helyére 

 kerül a pálinkás bütykös is. A kormányos mindent szemmel kísér s 

 a mikor látja, hogy minden rendben van, szó nélkül beszáll a dereg- 

 lyére s a fartőkéhez állva, kezébe veszi a kormányeyedzőt. Ekkor 

 minden legény helyén terem s beakasztja az evedzőt a kolonczba. 



Elől indul a laptár három emberével; ott az első legény vezeti a 

 kormányt, két halászlegény evedz ; a dereglye a laptár nyomán halad. 



Különösen szép látvány ez a kiindulás a Sió csatornáján: Szép 

 nyári alkonyaton, telizöld liget között halad a két járómű, melynek 

 hat evedzője oly egyformán vág a vízbe, mintha nem is ember, 

 hanem valami gép mozgatná. A dereglye után szétfutó hullám- 

 barázda támad, mely utóbb a parton meglocscsan. A míg a hajók a 

 csatornában haladnak, a víz nyugodt, sima; de a mint a kőgátat 

 elhagyják, mely messze benyúlik a Balatonba, a víz fodrot vet, az 

 esti szellő lebbenésétől nyugtalankodik s a laptárt kissé tánczol- 

 tatja is. 



A sík vízre érve, a kép benyomása egészen tengerszem. A két 



19* 



