kerítő halászat, gyalom. 299 



A hálót felfagyják a hajóra s beteszik a hat darab kötelet is. 

 Mielőtt elindulnának, az első kötelet a parton valami czövekhez vagy 

 KŐhöz kötik s úgy a mint befelé evedznek, folyton eresztik; a mint 

 az első kötél elfogy, halászcsattal hozzá kötik a másikat, s a midőn 

 ez is elfogy, a harmadikat; ekkor tehát 300 méterre vannak a part- 

 tól s kezdik kihányni a gyalmot, melynek apacsát a parton kikötve 

 lévő kötél végéhez kötik ; ez tehát most a tartó, illetőleg bejáró kötél. 



A gyalmot lapos ívben hányják ki s mikor elfogyott, a negyedik 

 kötelet a másik apacshoz kötik s ezt folyton eresztve a part felé 

 evedznek,' hozzátoldva az ötödik és hatodik kötelet is, úgy, hogy 

 mire partot érnek, a gyalom ]oo méternyire áll a parttól, még pedig 

 patkóalakban, két apacsával a part felé. 



A partra érve, a legénység kiugrál, czibéket ragad; öt ember oda 

 siet a kikötött vég köteléhez, öt azt fogja, a melyet a hajó kihozott 

 s mind a két csapat inaszakadtig húzni kezdi a kötelet s így termé- 

 szetesen a hálót is. 



Előbb kijön az egyik kötél : ekkor a háló apacsai 200 méter- 

 nyire vannak ; azután jön a második kötél s mire elfogy, a háló már 

 csak száz méternyire van; a harmadik kötelet, — t. i. az utolsó 100 

 métert ■ — ezután a legnagyobb erővel, szaporán húzzák, mert akkor 

 a hal már megérezte a veszedelmet s menekülni iparkodik — ■ az in 

 alatt, a pálhák fölött átszökve, a merre tud.* 



Húzás közben a kormányos ügyelni tartozik arra, vájjon egyenle- 

 tesen jön-e agyalom; nem jár-e az egyik apacs előbbre; mert ebben 

 az esetben a káta nem esik, a mint kell, az irányközépre; a háló 

 ilyenkor — halásznyelven szólva «vigyorban áll», mely mesterszó nyil- 

 ván a félszájjal vigyorgó emberi arcz eltorzulásától származik. 



Mikor a két apacs partot ért, öt-öt ember szedi a maga gyalom- 

 szárnyát. A melyik csapat hamarább jut a túzsérig, odakiált a másik 

 csapatnak: túzsér! s bevárja míg a másik visszakiált: túzsér! Ez a 

 háló felének, mint tudjuk, úgynevezett «összevárása». 



Ez a tihanyiak s egyáltalában a balatoni őshalászok partra való 

 halászata. 



Természetes, hogy a tanyavetés és tanyahúzás a part és fenék 



* Erre vonatkozik a tihanyi halászartikulus illető rendelkezése, mely szerint a késle- 

 kedő társ, ki csak a harmadik kötélhez ér, elveszti minden jussát ; lásd «Tihany» alatt. 



