EMELŐ HALÁSZAT. 



307 



talpa, mely arra való, hogy a szolga puhább talajon ne süppedjen; 

 a hálórúdon van egy vaspec^ek, arra való, hogy a rúd emeléskor 

 vissza ne csúszszék. 



A halász oda áll a partra, beteszi a hálót a vízbe, úgy, hogy a víz 

 fenekén terűi el ; azután kellő helyen les-zúrja a szolgát, ráhelyezi a 

 rudat, úgy a mint a rajz mutatja s azután — rendesen csöndes pipa- 

 szó mellett — 8 — 10 perczig várakozik. Az idő elteltével legvégén 



193. ábra. Négykávás merítő. 



194. ábra. Emelőháló 



ragadja meg a rudat, erősen lefelé nyomja, miáltal a hálót kiemeli. 

 A fogás azon múlik, hogy a járó hal történetesen épen a háló fölé 

 kerü 1 . 



Egy-egy ponton 3 -szór, 4-szer ismétli az alámerítést és kiemelést, 

 azután tovább megyén. Az természetes, hogy a vizet ismernie kell, 

 nehogy a hálót valami gyökeres helyre bocsássa; és innen van, 

 hogy oly folyók mentén, a hol az ághegyháló dívik, part hosszában 

 mindenütt rátalálunk a halász nyomára, t. i. a letaposott helyekre s 

 azokra a lyukakra, a melyeket a szolga szakított. 



