3 12 



HIGVIZEN VALÓ HALÁSZAT. 



Jó helyre érkezve — a hol a patakban nagyobb kövek hevernek, 

 a melyek között a víz átszorúl — a hálós víz ellenében beállítja a 

 hálót, még pedií, r oda, a hol a víznek legerősebb a sodrása ; a \urboló 

 vagy giibülő 20 — 30 lépésnyit halad a parton, szintén víz ellenében, 

 azután begázol s hozzálát a ^urbolasho; vagy gübüléshe^, mely abból 

 áll, hogy a padmaly, minden kő, gyökér alá szurkál, döföget. hogy a 

 halat kizavarja. Evvel a nemes űzessél természetesen fel is zavarja a 

 vizet, mi még inkább arra való, hogy a hal a lesben álló farkashálóba 

 a víz sodrával berohanjon s hegyes farkába beszoruljon. 



19S. ábra. — B. Farkasháló. Z- Zurboló rúd. 



Ott, a hol uszadékfa, vagy a kövek kedvező csoportosítása gya- 

 nítani engedi, hogy nagyobb halnak leső és búvó helye van, ott 

 külön is meghajtják a helyet. Ilyenkor a zurboló a helyen innen, a 

 hálós azon túl foglal állást s elvégzik. 



A hálós úgy áll a vízben, hogy a háló épen a lába közé esik, sőt 

 a lábát belőlfelől érinti is; ez azért van, hogy a berohanó halat meg- 

 érezze, mert ilyenkor — kivált mikor pisztránggal van dolga — gyor- 

 san meg kell markolni a háló farkát, különben a hal meg talál for- 

 dulni s villámsebesen szökik is. 



Ez a halászati mód a pisztrángos patakok egyik megölője, 

 már azért is, mert a farkashálóval járó ■ ember ellenőrzése nagyon 

 bajos egy dolog. Orvul halászik s a mikor komájával kiindul, a háló 



