ALLITOHALASZAT. $ \J 



őrökbe is beleütődik s a rezzenést a halász keze is megérzi; ekkor 

 pedig siet a kiemeléssel. 



A Balaton déli részén élt azelőtt a hajtóhalászatnak egy neme, 

 mely turbókolás néven járta s melynek lószerszáma a iurbukháló volt. 



Ez a turbukháló alapjában olyan volt, mint a kecsegeháló, t. i. két 

 öregszemű tükörháló közé finom, apróbbszemű léhés háló volt fogva 

 (lásd: 166 és 167. ábra), tehát a háromsorosok közé tartozott. Hossza 

 10 m., szélessége 1 m.., ina ólmos, apacs helyett pedig csak kötél- 

 zete volt. 



A turbukhálóval való halászatot két bödönhajó űzte, úgy, hogy 

 a hálóval a kisebb nádüstököket bekerítették s az üstököt a buklc- 

 rúddal, mely 4 — 5 rri. hosszú tolórúd volt, meghajtották. A halászat- 

 nak ez a módja a nád tövén megfekvő halakra, ú. m. csukára és 

 pontyra volt számítva, különösen az utóbbira, a melyről a tóságok 

 halászai országszerte azt tartják, hogy azért fekszik meg a nádak tövén,, 

 mert az ifjú gyökérsarjakat a szájába veszi és szopogatja. Ezt a szo- 

 pogató tulajdonságot sok halász arra használja fel, hogy a nagy pon- 

 tyot szállíthassa, a nélkül, hogy ez csapkolódnék, a mihez nem kell 

 egyéb, mint az, hogy az ember mutatóujját a nagy hal szájába dugja. 

 Magam is tapasztaltam, hogy a hal, így szállítva, csakugyan nem ver- 

 gődik. 



Ez volna a tulajdonképeni hajtóhalászatnak a foglalatja. 



Helyenkint a hajtás más halászati módoknál is alkalmazásban 

 volt. így a szolnokiak a Zagyván és Tiszán az öreghálóval való halá- 

 száskor egy mázsás golyóval zavarták ki a halat a folyófenék lyukai- 

 ból ; a kunszentmártoniak az egyágú szigonynyal turkáltak ; végre szo- 

 kás a Balaton némely részén akkor, a midőn a vízen húzzák ki a 

 hálót, az evezőkkel az ülőpadokon dörömbölni, hogy a hal a gya- 

 lomkátába beriadjon. 



V. ÁLLÍTÓHALÁSZAT. 



Az állító halászat, a mennyiben hálóval űzik, bizonyos rokonságot 

 vall a rekesztő halászattal ; lényeg szerint azonban két pontban kü- 

 lönbözik tőle ; t. i. hogy nincs szilárdan helyhez kötve és hogy nin- 

 csenek semminemű tévesztő kapui;, kotróc^ái, kürtői. 



