KERESŐ HALÁSZAT. 325 



Az egyik szerszám a kus^akec^e, a másik a hossqúkec^e. 



A kuszakeczéről, mint a mely bizonyos ősrégészeti jelentőséggel 

 is bír, már a magyar népies halászat ősi elemeiről irott szakaszban 

 volt szó, s onnan tudjuk, hogy hálórésze háromsoros, t. i. két öreg- 

 szemű tükörháló közé egy finom háló van foglalva. így tehát a hal 

 ebben is úgy akad meg, mint a hogyan ezt a kecsegehálóról szóló 

 két rajz, kivált pedig a 1 67. ábra világosan magyarázza. 



Tudjuk azt is, hogy a kuszakecze ina hosszú, a bónéfáról félkör- 

 ben lecsüngő, súlyozása pedig 7 vagy 9 lószárcsont, felváltva ólom- 

 karikával. 



212. ábra. Hosszúkecze. 



Az ín lazaságának, úgy a sajátságos súlyozásának is nevezetes jelen- 

 tősége van. A kuszakecze ugyanis fenéken iáró s\ers\ám > a víz feneke 

 pedig sokféleképen gödrös lévén, természetes, hogy a lószárcsontos, 

 hosszú ín igen jól alkalmazkodik a fenékhez, gödreihez, s igy az utób- 

 biakból a halat kizavarja s a keczének szökteti, a hol azután rajtaveszt. 



A kuszakecze kivált Csongrád, Szeged és Szentes körül dívik, a 

 hol sok olyan halász akad, a kinek ez a főszerszáma; de általában is el 

 van terjedve ott, a hol törzsökös magyarság halászsza a folyókat. 



Legközelebbi rokona a hosszúkecze (212. ábra), mely Csongrád 

 körül a kuszakeczével együtt fordul elő, de már Körös -Tárcsán, 

 továbbá a Krasznán csak egyedül dívik. 



