^20 HÍGVIZEN VALÓ HALÁSZAT. 



A hosszúkeczének fája szakasztott olyan, mint a kuszakeczéé, 



neve is ugyanaz, t. i. bónéfa. A szegedi halász ezt a fát « kec^eköröm- 

 nek», a Drávafok halászsága « kakasülőnek » mondja. 



Az irodalomban sokszorosan találkozunk a «bónéháló», «pónéháló»- 

 féle kifejezésekkel, melyek onnan erednek, hogy némely vidéken az 

 egyes halász a keczét fája után egyszerűen <tbóné))-nak mondja. 



A mi rajzunkon a Köros-Tarcsán dívó hosszúkecze van bemu- 

 tatva, melynek részei a következők: B a bónéfa, Va vasasín; rajta T 

 a turbukvas ; a kecze farkán Fa farkalója, egy lapos, lyukasztott kő, 

 mely arra való, hogy a hálót a folyó fenekén való vonszoláskor kife- 

 szítse, illetőleg nyitva tartsa. 



A mint láthatjuk, a hosszúkeczének is laza az ina, turbukvasa pedig 

 nincsen szilárdan reáverve, hanem cséveszerú'en szabadon forog, úgy, 

 hogy az ín mintegy kereken jár. 



213. ábra. Egy törzsből vájt csónak. 



Ezek a keczék a tulajdonképeni fenékhalászat szerszámai s tud- 

 tom szerint ilyen alakban nyugot felé nem terjednek tovább. Vájjon a 

 keleten előfordúlnak-e s ott melyik tájon, az eddig ismeretlen. 



A keczékkel való halászatot a Tisza mentén keczézésnek, Komá- 

 romban koczázásnak, a vele hálaszót keczésnek, illetőleg koczásnak 

 mondják s a halászatnak ez a neme a « kishalászat »-hoz tartozik. 



A keczékkel is «víz alá » halásznak, vagyis víz mentén, nem pedig 

 ellenében s leginkább ennél a halászatnál járja az ú. n. c^iklende^és, 

 c^iklonyo-ás, csikló~ás, vagy kallc~ds, a melyet itt is érintenünk kelL 



Mint tudjuk, az ú. n. lélekvesztőkön vagy kilincs, azaz fül van. 

 vagy egyszerűen egy megfelelő lyuk, a melyen át a czjklonyi vagy 

 kallós^íjat ki lehet dugni. 



Ez a cziklony vagy kallószíj dásd 156. ábra, C) egy hurok, a 

 melybe az evezőt nyelénél fogva be lehet akasztani a végett, hogy 



