S2IGONYOS HALÁSZAT. 



3 39 



való halászat szigorúan — és helyesen is — el van tiltva ; a szerszám 

 itt csak a merészebb halász padlásán bujkál — a fedél nádjában — , 

 eszi a rozsda ; mes: is eszi lassanként. 



Tápé ősi hospeseinek ivadéka — a legvénebb — csak kegyelet- 

 ből őrizte meg öregapja szigonyát és vágóhorgát. 



Már pedig úgy e könyvnek őstörténeti, valamint a szerszámok ősi 

 elemeiről szóló részéből is tudjuk, hogy a szigony mindenképen 

 érdekes, tanulságos szerszám ; sőt az ősrégészet mai állása szerint — 

 Boyd-Dawkins nyomán — az ember kezében a legrégibb halászó 

 szerszám. 



A szigonyok népies alakjai meglehetősen teljesen, tudtom sze- 

 rint csupán Angolországból ismeretesek, hol összegyűjtésökre az 

 első halászati kiállítások adták meg az alkal- 

 mat. Ekkor tűnt ki, hogy az alak roppantul 

 változik s még egyazon vidék, illetőleg vízmel- 

 lék sem bír egységes szigonynyal, úgyannyira, 

 hogy a szemlélőnek úgy rémlett, mintha e szer- 

 számnál minden egyes halász belátása és ízlése 

 döntött volna. 



Az ágak számában, a szakák alakjában, egy- 

 másközötti viszonyában, az egész szerszám for- 

 májában nagy eltérés mutatkozott akkor is, 

 ha a szerszám egy és ugyanazon halfajra, pld. a 

 lazaczra való volt. 



Berlin múzeumában,* mely halászati szerszámok dolgában a leg- 

 gazdagabbnak van elismerve, még a régibb vaskorból származó szi- 

 gonyok is roppantul eltérők s az egységes alak csak akkor jelentke- 

 zik, a mikor a halfaj természete kényszerítő befolyást gyakorol a 

 szerszámra. 



Ilyen egységes alak az angolnára való vasszigony (224. ábra, 

 Lübbesee, állítólag ó-wend), melynek szerkezete valóban a halfaj 

 tulajdonságából folyik. A rendkívül síkos, kígyótestű, hajlékony halat 

 csak ez a szigony szúrja biztosan, mert a hal a két kés (kk) közé jutva, 

 épen gerinczével kerül a szúró ág (a) alá s nem térhetvén ki a kések 

 között, bizton áldozatul esik. 



224. -ábra. Vasszigony 

 angolnára. 



Márkisches Museum der Stadt Berlin etc. 



