SZIGONYOS HALÁSZAT. 349 



egyik erre, a másik arra meredezik; könnyű belátni, hogy ezáltal 

 mindenesetre megnövekszik a szigony fogóssága, mert a hánykolódó 

 halat különböző irányok szerint tartja. 



Már a Doroszlón — Bácsmegye — a Mosztongán halászó 

 magyarság kezén levő négyes szigony szakái szemben állanak (2) s ez 

 a helyes. 



A Mosztonga szigonyosa hosszú, laposnyelű, finoman kiélezett 

 szigonyát mindig a « pipáló* halra dobja; azért kizárólagosan erre, 

 mert alig képzelhető víz, a melynek hála jobban rászorulna a víz ele- 

 ven részére, tehát a felsőbb színre, mint a milyen épen a Mosztonga 

 vize. Ez a víz alig lézeng, rendkívül hináros, hozzá széles vidék ken- 

 der-áztatója s ezért a halat mindig a felszínre kergeti. A rozoga 

 ladikján dobásra készen álló, élesen figyelő Mosztonga-szigonyos a 

 szebb halászképek közé tartozik. A 4. számú szigony Balaton-melléki 

 változat, melynél a tartóvas nincsen kifejlődve; ágai forrasztottak, 

 nyaka hosszú, megerősítése köpüs ; ez a forma leginkább Balatonfő 

 körül akad. 



A leghosszabb nyakú, különben igen helyes szigony, Győrmegye 

 egyik legsajátságosabb halászfészkében, Pinnyéden, dívik; négyágú s 

 van egy nevezetes társa is, mely majd alább következik. Ez a Pinnyéd 

 szigetségen fekszik, kerítőhálóin akad a legnagyobb és legformásabb 

 halászkő, melylyel az ősi elemekben már megismerkedtünk. 



A következő sorozat (233. ábra) a székelység szigonyait ábrázolja, 

 melyek szerkezet szerint nyaklók, kerítők és szúrok , de a kerítő ala- 

 kon kívül, mely az Olt alsóbb folyásán, úgylátszik, állandó törzs- 

 forma, egészben véve alak szerint ingadozók. E jelenségnek termé- 

 szetes oka az, hogy a hegyi vizek sem egyformák s így a szerszám 

 azoknak helyi természete szerint fejlődik. 



Már inkább nyakazó, mint nyakló szigony az 1 alatti, mely Egy- 

 házas-Oláhfaluban «botosás7Ó» név alatt került meg; neve a botos 

 kölönte nevű haltól ered, a melyre használják. A hal nagyfejű 

 — békafejű, innen néhol « békahal » is — s a nép a csúnya fejet itt- 

 ott mérgesnek is tartja, tehát levágja. A botosászó halász azon van, 

 hogy a halat nyakszirten üsse, a mikor a vésőszerű szigonyágak a 

 fejét leroncsolják. A vas kicsiny, nyele r$ méter hosszú s minthogy 

 a vas a patak kövein hamar tompul, a halász csak roncsolva ejti meg 



