HORGÁSZAT. 359 



pedig arra való, hogy a halász, vetéskor, a horog járását láthassa, 

 szabályozhassa. Ezt a horgot mindig a Rhagium bogár álczájával fér- 

 gelik fel, és az a körülmény, hogy fekete kakastollat használnak, arra 

 tanít, hogy azokat a sötét szárnyú szitakötőket (Agrion) iparkodnak 

 utánozni, a melyek a patakok mentén oly sűrűn élnek. 



Az embernek önkénytelenül is az, a gondolata támad, hogy ez 

 talán mégsem népies szerszám ; hátha a szemes székelység elleste 

 valamely utazó angol horgásztól ! 



Ez majd megválik. 



Ismerkedjünk meg elébb ábránk 3. alakjával, az Olt menti nagy 

 harcsa-horoggal, mely a bemutatott finomságoknak ellenkezője. 



Ez a roppant horog élénken emlékeztet arra a rézkorira, a me- 

 lyet e könyv történeti részében ismertettünk. Erős inra kötve és 

 rendszerint eleven kárászszal vagy pontytyal ■ — az erdélyi részekben 

 «pozsár» — Jelliala-va, rendszerint valamely, a víz fölé nyúló ághoz 

 van kötve. 



A felhalazás módját majd későbben mutatjuk be. 



A két véglet bemutatása után vegyük ismét elő a « tollas horgo- 

 kat*), vizsgálván, vájjon igazán ősi soron népies szerszámokkal van-e 

 dolgunk. 



Hogy e horgok valóban ősi soron népiesek, szerintem, bizo- 

 nyos. 



Már e könyv történeti részében, a hol a horog története is érintve 

 van, megismerkedtünk az erdélyrészi Erdővidék tollas horgával, a 

 melyen a toll másképen van kötve, mint az imént letárgyalt vargya- 

 sin. Itt kétféle toll szerepel, ú. m. a vörös és a sárga, kötése pedig 

 foszlottas-bajuszszerű ; a felférgelés rendszerint a Rhagium, vagy 

 más bogár álczája. A vöröstollas pisztrángra, a sárga pedig pér- 

 halra való. 



Ezek nyilván kisebb patakvirágokat (Ephemera) utánoznak és 

 hosszas tapasztalást kell elfogadnunk arra, míg a székelység reájött, 

 hogy melyik halnak melyik szín felel meg. 



Ilyen dolgot csak úgy ellesni nem lehet.* Álljon még itt az is, 



* Diemár Károly kir. ügyész s a Székelyföldön útitársam, kitűnő horgász, azt beszélte 

 nekem, hogy midőn Sir Horrocks Erdélyben járt, angol míilegyeivel nem tudott boldo- 

 gulni s utoljára kénytelen volt a székelyekét utánozni, a melyekkel legott fogott is. 



