HORGÁSZAT. 365 



kevésbbé a horog, a midőn a víznek bizonyos mélységében tartóz- 

 kodik, azaz: a mikor a kabak úszik, veszteg marad tehát, hogy nyu- 

 godalma legyen. A halász az érett, rendesen fehéres kabakot már 

 messziről láthatja. 



A lábó-horognak legközelebbi rokona a kolompos horog, a mely 

 azonban, úgy látszik, inkább csak egyes, furfangosabb halásznak a 

 szerszáma s nem tévesztendő össze a » pörgettyűs horoggah , a melyről 

 alább lesz szó. 



A Dunán és a Tiszán, a tutajok kikötőhelyein reátalálunk néha a 

 kolompos horognak ép oly egyszerű, mint elmés furfangjára, a mint ezt 

 a 246. ábrán szemlélhetjük. A tutaj szálfái közé be van ékelve az ágas 

 karó ; ehhez van kötve a keresztfa, melynek egyik, partfelé álló végén 

 egy kis kolomp van ; a másik, hosszabb végén reá van kötve a hosz- 

 szú horogín vagy palló, mely egy kis, kantáros kábákban végződik. 

 Az ín telehosszában van a patony, illetőleg horog. Természetes, hogy 

 a kabak az inat lebegve tartja, a horog tehát súlyánál fogva nem 



