HORGÁSZAT. 



373 



A fenekesek horgai, kiváit a Tisza mentén dívók, igen figyelemre 

 méltók, mert valóban hasonlítanak a bronszkoriakhoz. Legbecseseb- 

 bek azok, a melyek a kasza fokából készülnek, mivel kaszának csak 

 kitűnő anyagot lehet használni ; de becse van az ócska patkóból és 

 az elnyűvött kerékabroncsból valónak is, mert ezt a halászember ('ki- 

 próbált vasnak» tekinti; a miben van is valami igazság. 



A Tisza derekán, nevezetesen Szegeden, Csongrádon dívó fene- 

 kes-horgok sorozatát a 25 i.ábra mutatja, a melyek közül az 1., 2. és 

 3. számú a fenékhorogról, a 4. az álló- vagy csapóhorogról való; az 

 5., mely csongrádi, kiválóan érdekes. 



Ez a horos:, mikor kivetésre kész, rendszerint lótetűvel van fel- 

 férgeive ; és, természetes, hogy ekkor a horogból nem látszik semmi, 

 mert szárának egész hosszát sallangszerú'en hasgatott bőr takarja, mely 

 rojtosan fogja körűi a szárat. 



A mai csongrádi fenekes evvel nem akar férget utánozni s azt 

 mondja, hogy az a borsai láng arra való, hogy a horgot, a melyet sze- 

 rinte a hal ismer, eltakarja; de mindenesetre több is van a dologban, 

 mert a hal szeret tépegetni, a sallang tehát legalább is ingerli a horog- 

 gal való játékra. 



A Körös örvényes, igen mély helyeire is beveti a szentes-bökényi 

 fenekes a horgot s ekkor igen erős, sokszor három rendesből sodrott 

 inat használ, kövei pedig két kilót is nyomnak ; nem lyukasztottak, 

 mint a szegedi rendesek, hanem hosszában árkoltak. 



A Komárom és Budapest táján dívó fenékhorgászat az alfölditől 

 sokban különbözik, különösen abban, hogy már bolti horgot használ 

 s az ín kövelésére nem külön e czélra készült böncsőket, hanem jól 

 megkopott természetes kavicsot használ ; s ilyen a pallókövet helyet- 

 tesítő nagy fejkő is. Nem is karózza ki a horgot, hanem jel nélkül 

 beveti s azután a part szerint igazodva a jentővel keresi fel. 



A horognak a fágyása nem a ladik peremére, illetőleg fenekére, 

 hanem a horogrostára történik. 



Ez a horogrosta olyan, a minőt a háztartásban szokás használni, 

 csakhogy mindenképen meg van erősbítve, feneke pedig isiégből 

 való s hálómódra van kötve. 



A komáromi fenekes a lekövelésre használt kavicsot kövecsnek 

 nevezi s itt is minden tizedik horogban — - így mondják — egy kövecs 



