4-00 RÁKÁSZAT. 



kötöttek. Az abroncsról három zsineg indult, feljebb egyesült s egy 

 erősebb zsinegbe ment át ; ez volt a rácsa kantárja, a melynél fogva 

 a hálót a vízbe bocsátották s onnan — a «jó időkben » telve — fel- 

 vonták. Ez a rácsa nem csak magyar, mert Európa nyugatán szerte 

 dívik. 



Más a Kraszna szegény, mezítlábos halászának a rácsája. Mond- 

 hatni, hogy minden izében ősi zamatú egy szerszám (282. ábrái, a 

 melyen egy szál fonal sincsen ; mert az egész a fűzfa ágából, a fona- 

 déka, kantárja pedig a fűzfa háncsából készült. E szerszám karis- 

 nyáját (R) megrakja a rákász a felhasított vízi kagylóval — közönsé- 

 gesen « teknősbéka », Anodonta, Unió — úgy, hogy a fonalak alá 

 dugdossa. így ereszti be — karóvégről — a vízbe, hol a rák meg- 

 szállja. Az ábrán K a kantár, R a kansnya. 



