410 A MESTERMUSZOK ÖSSZEGEZÉSE. 



A HAL. 



Van : nagy hal, apró hal, fehér hal, jó hal, nemhal, kövérhal, 

 hitvány hal, silány hal, ikrás hal, tejes hal, ragadozó hal. szelid hal, 

 nyálkás hal, nagy pénzű hal, aprópénzű hal, héjas és héjatlan hal, 

 kapóhal, sütő hal, léhés hal, szerhal, köteles hal, kemény hal, 

 lágy hal. 



A hal: felszáll, pipál vagy szopákol, ívik, vívódik vagy fördik. 

 elfekszik, megfekszik; van járása; kilép, kibúvik, bevonul, kivonul, 

 barangol, legel, seregbeverődik, szétriad, iramodik, játszik, kapkod, 

 befal, siklik, csapkolódik, pergelődik, vergődik, burványlik, pörsöl > 

 bukkol, felvetődik. 



Láthatjuk, hogy tisztán a magyar halászság szájáról vett szókincs 

 hajlékonyságának felhasználása elegendő volt, hogy a halászatot, 

 mint műveletet, úgyszólván rendszeresen kifejthettük, annélkül, hogy 

 a nyelv szabályán és szellemén sérelem esett volna. Sőt nem esett 

 sérelme annak a követelésnek sem, a melyet az ú. n. irodalmi nyelv 

 támaszt. Azonkívül még seregszámra maradt a fölös változat, a mely 

 a mesterszótárban foglal helyet. 



Halról és halászatról szólva, irva, — így megérthetjük egymást. 



