TIHANY. 427 



áltolunk megerősitve 

 Aszaló János m. k. Foki László m. k. 



Csizmadia Istvány m. k. Aszaló Imre m. k. 



Csizmazia János m. k. Horvát József m. k. 



Farkas Istvány m. k. Dobos Imre m. k. 



Farkas Mihály m. k. Pálfi József m. k. 



Áltolam Farkas Istvány Halászkompániának egyik tagja. 

 Az utolsó lapon : 



Az az kötelesség regula, melyhöz tartsa magát mint elől Járó mint 

 kis Legény tudniillik egymást megböcsülje az kicsin az Öreget az öreg 

 az kicsint minden dologban egy szívvel lélekkel egymást meg nem 

 tsalva a belül írt tizennégy pontom értelmében 



t. i. 

 Probatio calami. 

 Ehhez csatlakoznak az évről évre Szt. György napján szerzett 

 Bötsü levelek, a szerszám értékéről s a rész meghatározásáról. 



Ebből a nevezetes halászarticulusból valóban eszményi önkor- 

 mányzat szól hozzánk, mely nem szorult a föld hatóságainak semelyi- 

 kére; mindent « eligazít » az. a legrövidebb' úton, felebbezés nélkül. 

 Hová is felebbezne, mikor minden egyes, kezealáirásával alávetette 

 magát; sőt aláveti magát még ma is. 



Kitűnik a szabályból, hogy régente magok csinálták a hajót ; — ma 

 komáromi hajóik vannak, a melyeket azonban tihanyi ember szer- 

 keszt — ; hogy rátartok voltak a vallásra; a lustaságot, a lopást ke- 

 ményen sújtották s ápolták a kézfogást, mint az egymással való meg- 

 férés előmozdítóját. 



Két kitétel külön magyarázatra szorul t. i. az 5-dik articulus har- 

 madik s?ál kötele és a 1 4-dik art. fagyó kötele. 



Minden szerszámhoz hat darab húzókötél tartozik; minden kötél 

 ötven öles, három-három kötél jutván a háló mindkét szárnyara; eze- 

 ket összekötik s így a parttól százötven ölnyire vethetik ki a hálót; 

 természetes, hogy a húzásnak legserényebben akkor kell folynia, mi- 

 kor az utolsó ötven ölet, tehát minden oldalon a harmadik kötelet 

 húzni kezdik, mert akkor a hal már érzi a veszedelmet s mene- 

 külni igyekszik ; ekkor tehát minden emberre, teljes erejére van 

 szükség. 



