REV-KOMAROM. 44} 



A piszkés sátrát az est szürkületében, minden hozzátartozóval 

 együtt, képünk ábrázolja. A mester pihenésre tért ; az öreglegény 

 pipaszó mellett foltozgat: a bogrács alatt vigan lobog a gyökérfa; 

 nem sokára meglesz az estebéd, elköltik s nyugalomra térnek, hogy haj- 

 nal hasadtával hozzálássanak a valóban terhes munkához, a tanyave- 

 téshez. 



A tanyavetés így történik : Megérkezve a kellő helyre, melynek — 

 mint alább látni fogjuk — neve is van, kiteszik a laptárost a partra; 

 ez megfogja a tartókötelet a farhám matakjával s keményen megáll ; 

 a szolgapálczára megtámaszkodva, bizonyos távolságig beereszti a 

 háló laptáros végét. 



A mester a legényekkel a ladikon van ; az előbbi a kihányásra 

 készen kormányoz ; a legények gúzsba akasztott evedzővel a parttól 

 befelé eveznek. 



A kellő ponton a mester kihányja a hálót, mely úgy össze van 

 rakva ■ — a súlyozott alja külön, a párás föle külön — , hogy a háló 

 egy rendben kerül a vízbe s a mint az ólommal súlyozott ín leszáll, 

 falszerűen áll meg a vízben ; a két evedző legény úgy dolgozik, hogy 

 a ladik vízmentén nagy, lapos ívet kanyarít, melynek nyomát a ki- 

 hányt háló jelezi. 



Mire a háló elfogy, a mester a felvett irányban kormányozza a 

 ladikot s folyton ereszti a kijáró kötelet addig, míg a rajta levő peczek 

 nem jő ; mihelyt a peczek megjelenik, a kijáró köteíet a peczeknél 

 fogva a peczeklyukba akasztja s úgy kormányoz a kihúzó hely felé. 



Ezalatt a laptáros — jól neki dűlve a tartókötélnek s megtámasz- 

 kodva a szolgapálczára — ■ lassan halad a kihúzó hely felé, úgy, hogy 

 mire a ladik a partra ér, a háló már félkörben áll s az a fő, hogy a 

 kijáró vége minél hamarább partot érjen, nehogy ahalak a bekerített 

 félkörből kiosonjanak. 



Ezért ■ — a mint a ladik a part felé közeledik — az evező legények 

 lázas sietséggel, nyakra-főre kioldják az evezőket a gúzsból, sokszor 

 még térdig érő vizbe kiugrálnak ; az egyik megragadja a czuczakarót, 

 leszúrja s hozzá köti a ladikot, a másik a partra rohan, megragadja a 

 kijáró kötelet s nekidűl ; odasiet a másik is, s ő is nekidú'l ; — végre 

 a mester is kilép s maga nekidűl; — úgy húzzák a kötelet, hogy szinte 

 orrukkal szántják a földet, mert a préda biztosítása attól függ, hogy 



