REV-KOMAROM. 



447 



Bocskoros, 



Paptanya, 



Szakajtás, 



Harcsás, 



Várfarok 



Sebestanya, 



Nyulas. 



Küvekföle 



Kisbuzgó, 



Hókony föle, 



Meszellős hókony, 



Dobai zátony, 



Mancza, 



Monostorfarok, 



Ujfalusi óra 



Szén pali fokajja, 



Atkás, 



Görbeszeglet, 



Csapófődes, 



Csikkentyű, 



Prépusóra, 



Ködmentanya, 



Hopszergeszt, 



Gógeajja, 



Füzifokajja, 



Gyakó, 



Kengyeles, 



Bódogasszony, 



Mii, 



Komlós, 



Sörházajja. 



Düllő. 



Úgy írtam le, a mint ejtik ; azért szükséges megjegyezni, hogy 

 «fősső» annyi mint felső; rí ajja = rév alja; farok mindig a folyóba be- 

 nyúló földnyelv; körti = körtvély ; szívás = szilvás ; « főhágó » = fel- 

 hágó ; «kü, küvek»=kő, kövek; « mii » = mély. 



Mint látjuk, nem egy tanya a halfajról vette nevét, mely ott gya- 

 kori ; ilyen a Keszegés, Vizás, Jázos, Harcsás; más tanyák bizonyos 

 tulajdonságoktól veszik nevüket; így: Csapófődes, mert agyagos; 

 Atkás, mert sok a kelevisz benne; az «ór» többször szerepel, péld. 

 Lerióra, Prépusóra s mindig orrszerű, kirúgó sarkot jelent s követ- 

 kezetesen egy r-rel ejtik. 



Az egész sorozat kiválóan magyaros hangzású és csak egy tanya- 

 név vallja a német eredetet s jelezi azt a mindenha csekély hatást, a 

 melyet a beszármazott idegen a halászatra, mint legősibb foglalko- 

 zásra gyakorolt. Ez a tanyanév, magyar kerékbe törve, a « Hopszer- 

 geszt" s nem más, mint a német enyelgő «Ob-st'-hergehst», a «Schau' 

 mer eini» trivialitás édes öcscse. 



Alább ki van mutatva, hogy a németség nem bírt rést ütni a haj- 

 dani komáromi halászság erős várán. 



A tanyanevek, természetesen, a halász-szokásokban is szerepel- 

 nek, nevezetesen a halászkeresztelő áldásában, melynek egyik helye 

 így szól: 



Atkás, Düllő, Bocskoros, 

 Másfél funt hal bizonyos ; 

 Izsai tanya gyakoré, 

 Lópéra tanya : vesd belé ; 



