RÉV-KOMÁROM. 4$ I 



van, mert irtja a halak elmaradása, a halászat mesterségének nagy 

 hanyatlása, Komáromban még leginkább megvan. Legszebb daluk 

 talán ez: 



Komáromi domború híd alatt, 

 Nyárson süti a halász a halat ; 

 Nem kell nékem, nem kell a jó halad, 

 Rózsám szive majd kétfelé hasad ! 



Három hete, hogy a Tiszát halásztam, 

 Könnyeimtől egy csepp vizet nem láttam : 

 Kifogtam a kedves rózsám kendőjét, 

 Kék selyemmel rávarrattam a nevét. 



Első része tiszta komáromi, a második, a szebbik, más ritmussal, 

 toldás s a Tiszánál termett; ez a jelenség más, Komáromban dívó 

 halászdalnál is megvan s onnan ered, hogy a halászok is mozogtak 

 hol víz mentén, hol víz ellenében, hogy tapasztalást szerezzenek. 



A Tisza a Dunával szépen érintkezik a következő szép dalban is: 



Sír a kis lány a Tiszának partján, 

 Mert elhagyta szeretője csalfán ; 

 Ne sírj kis lány árvaságod felett, 

 Majd megsegít a jó Isten téged ! 



De szeretnék arany hallá válni, 

 A Tiszából a Dunába járni ; 

 Rátalálnék rózsám hálójára, 

 Beszélhetnék véle utoljára. 



A bús halász megveti a tanyát 

 Búsan sétál a Dunának partján ; 

 Soha, soha ily szomorú estét : 

 Kifogtam az rózsámnak holttestét ! 



Akad tréfás, rövid nóta is, pld. : 



Harmatos a kukoricza levele, 

 Bárcsak engem egy szép halász elvenne ; 

 Nem bánnám én, ha mindennap megverne. 

 Csak a nevem «szép halászné» lehetne !» 



Esik eső, fuj a szél, 

 Fázik a szegény halászlegény ; 

 Nincsen neki szűre, subája, 

 Beitta a komáromi csárdába ! 



A komáromi halász életét, kivált a szabados vizén hálászóét, 



-szintén festi egy-két vidám dal : 



29* 



Vagy ez : 



