RE V-KO MAROM. 



BABONÁK. 



453 



A komáromi halászember mindenkor nagy figyelemmel kiséri a 

 víz állását, mert ettől függ a siker; jól tudja milyen a hal járása 

 áradáskor, apadáskor, s természetes, hogy előre is szeretné tudni az 

 áradások bekövetkezését. 



Ezt a jövendőt — függetlenül minden meteorológiai figyeléstől — 

 Szilveszter éjszakájának titokzatos csöndjében ígyen iparkodik kisütni: 

 Előkeres 1 2 darab jól megtermett s lehetőleg egyforma nagyságú 

 vöröshagymát ; kellőképen levágja csúcsát s mindeniket kivájja ; ekkor 

 sorba, egymás mellé rakja s balról jobbra véve, az első hagyma januá- 

 riust, a második februári ust jelent s így az utolsóig, mely deczember. 

 A sor meglévén, a hagymákat egyenkint színültig őrlött sóval tölti 

 meg, azután éber szemmel lesi az eredményt: a mely — hónapot 

 jelentő — hagymán a só annyira megszívja magát, hogy a lé kicsor- 

 dul, az a következő évben áradásos hónap lesz. 



A halászok közhite azt tartja, hogy déli 1 2 órakor nem jó tanyát 

 vetni. Ha — halászatra indulva — az ajtón kilépnek s az első, akivel 

 találkoznak, asszony, ez rossz jel ; de a zsidóval való találkozás sze- 

 rencsét jelent. 



Ha a csiviszvisz madár (nádiveréb, Sylvia turdoides) szól, akkor 

 áradás lesz. 



Ha a káró katonája (Carbo cormoranus, kárakatna) fölfelé indul, 

 akkor oda fönn nagy víz van, ha lefelé vonul, akkor lenn van a 

 nagy víz. 



Ha sok a serincz (Acerina Schraitzer), kőhal (Gobio vulgáris) és 

 orsóhal (Aspro vulgáris), ez a halszűkét jelenti. 



Ha burrog a ladik eleje, mikor fölfelé húzzák, bizonyosan 

 árvíz lesz. 



Ha a leszúrt stánglira apró csigák másznak, bizonyos az árvíz. 



Ha a baszár-és dévér-keszeg igen nyálkás, akkor áradás közeledik. 



HAGYOMÁNYOS SZABÁLYOK. 



Ivás. 



A csuka januárban, a menyhal februárban, a bálin márczius 1 8-tól 

 kezdve, a süllő márczius 25-től kezdve, a ponty, jász-keszeg, harcsa 



