460 MAGYAR HALÁSZÉLET. 



uramnak ezen pecsétes levelet. Továbbá teszek én oly bizonyságot, 

 minekelőtte ide érkeztem, hogy ezen Usály Péter uram Eö Felsége 

 szükségére Bécsbe az guttai és naszádi stégjéről hat vizát küldött 

 volt. Actum in Gutta decima noná Novembris anno 1568. Németh 

 János komáromi udvarbiró. » 



A bizonyságlevél szövegebői az tűnik ki, hogy a császárnak a har- 

 mada jutott. Fölötte érdekes a «s-eojc» sző, melyet Szinnyey József, 

 az okirat első közlője « szeglet »-nek hajlandó magyarázni, a mely 

 azonban nem egyéb, mint czölöpökből alkotott vizafogó s teljesen 

 egyértelmű a mai czége s a régi zege, zegye stb. szavakkal, a hova 

 a czege és csege is tartozik, a mint ez már többszörösen ki van 

 mutatva. 



Ebből az okiratból nem tűnik ki, hogy jó Usály Péter uram 

 elvett viza-halaiért kapott volna, valami díjat s úgy látszik, hogy már 

 akkor is nagyban dívott a nagy fáradozásnak oklevelekkel való meg- 

 jutalmazása; de legyen meg az igazságnak a maga része: az udvar 

 vette is a vizát. 



így ifj. Réső-Ensel i. h. okiratokat közöl ugyancsak a XVI-dik 

 századból, így 1578-ból, a melyek a Guta és Naszvad czégéiben 

 fogott vizák mennyiségéről s hovafordításáról szólnak a következő 

 czím alatt: «Captura Usonum in Guta (gwta) et Naszwadh, 

 anno 1 5 78 » . 



Ebben az esztendőben november 19-kétől deczember 4-ig nem 

 kevesebb mint 140 vizát fogtak; legtöbbet, huszonöt darabot, novem- 

 ber 20-án. A viza mellett szerepel egy más hal is, a dorix, mely rit- 

 kább és drágább is volt s szerintem a sőreg, a németség « Donau- 

 forelle»-je,azaz «dunai pisztráng»-ja lehetett, melynek ékessége vete- 

 kedik húsának jóságával. 



A mondott okiratok szerint kifogott vizákból 53 darab vándorolt 

 Bécsbe az udvar konyhájára ; fizettetett pedig darabja egyremásra hat 

 forintjával. Ugyanezekből jutott Thurzó Szaniszlónak 2 darab, mely 

 huszonhét forintot hozott a pénzes zacskóba. Nagy pénz volt az 

 akkoron. 



Az 1592-dik évi úrbérből kivehető, hogy a győri- és vágdunai 

 vizekben fogott halaknak negyedrészét a komáromi halászok a király- 

 nak tartoztak adni. Az úgynevezett «bárkás halászok », kik alkalma- 



