RÉV-KOMÁROM. 46} 



az utolsó nagy zsákmányt ejt, mert a halnak « járása van» s két tanya- 

 vetés közben is érkezhet. 



Látjuk azt is, hogy a sorrend külső jelhez volt kötve : a tanyát 

 vető halász feltűzte az őrfát (árboczot), s a midőn a tanyát végig 

 húzta, hálóját beszedte, letette az őrfát s ekkor következett a másik. 



A remeklés, melyhez a mester czím és jog elnyerése volt kötve, 

 úgylátszik, mindig egy 90 öles vizahálónak teljes, hibátlan elkészítésé- 

 ből állott. A czéhek mindig bejelentették a hatóságnak a remekeket, 

 a melyekben megállapodtak s a halászok utolsó bejelentése (1830) a 

 vizahálóra vonatkozik. 



Ez a háló nem volt halászfonalból való, tehát nem volt « léhés » a 

 szó közértelmében ; kötötték isiégből, hogy az óriási hal hatalmas 

 csapkodásait kibírhassa. A czéh szigorú ellenőrzést gyakorolt, figye- 

 lemmel volt arra, hogy a remeklő valóban maga kösse az óriási alkot- 

 mányt, sőt még az aprólékos fogásokra is ügyelt. így az ólmot egy 

 kalapácsütéssel kellett a háló ínjára ráverni, ha még egy pótló ütésre 

 volt szükség, ezt viczeütésnek mondták s hibának vétetett. 



Az új mester « beadta magát » a czéhbe; hogy a fölvétel milyen 

 szertartással járt, volt-e lakoma, mik voltak fogásai, köszöntői: erről 

 a komáromi czéhláda iratai nem emlékeznek meg. 



Ezek az iratok nagyon nyomósán tárgyalják az esküt s ez sok- 

 szorosan igen jellemző és érdekes. Első sorban tanúságot teszen arról, 

 hogy a magyarság vezető és uralkodó elem volt, továbbá arról, hogy 

 vallás dolgában föltétlen türelmesség uralkodott. 



A beszármazott német halászok iránt, kik a mester czímet és jogot 

 megnyerték, annyi tekintettel volt a magyarság, hogy az esküt német 

 nyelven tehették le. 



Ez a német esküminta megvan s minden szava élő tanúság arra, 

 hogy valamely írástudó, világlátott, különben tőrőlmetszett magyar 

 czéhmester fordította le ekképen : 



«Juramentum A. F. Tages Mit ungrisi Puk Sitner. 



Ih: Pinénder N. N. Svére auff Góth Fater Gotth Son Gotth 



' hájliger gajszt auff hajiigén tráj Faltighájt, Jung frá Mária Mutter 



Kottés unt auff alerhajligén tasztu tizés Fhisérs Cshén Sanj Artikli 



unt Punkhtin véligész uncz ér, Gnédixter, Rémisér kajzér unt Kinik 



Leopoldus uncz Ertájlét hat, nach tájnem Miglighajt er haltén virst, 



