49 2 MAGYAR HALASZELET. 



A szájmozgás ilyenkor a víz színén látszik, köröket hány, akár a 

 vízbedobott kő, avval a különbséggel, hogy a körök szakadatlanul 

 keletkeznek. 



A Mosztonga menti magyarság — ■ leginkább Doroszlón — 

 ekkoron « pipáló halra» jár. Finomra kihegyezett, éles szakás, négy-öt 

 ágú szigonya hosszú léczre van erősítve, úgy, hogy a lécz lapja a 

 szigonyéval összevág. A halász a szigonyt vízszínt tartja, a ladikot állva 

 lassan tologatja; állva azért, hogy nagy szemköre legyen. A mint meg- 

 pillantja a vízen azokat a köröket, biztos szemmel kiméri a távolságot 

 és az irányt s úgy dobja a szigonyt, hogy lapos oldalával siklik a vízen 

 s csak a vasa jár kissé a színe alatt, fején vagy nyakszirten vágva így 

 a halat. 



A vaktában való szigonyozás a folyók padmalyos s olyan helyein 

 dívik, a hol a fenéken sok gyökér, tőke hever, mely a hálóval való 

 halászatot nem engedi; örvényekben, a hová a halak összesereglenek 

 és végre tavakban régi aljú nádüstökök tövében, tömött nádfalak 

 szélén, a hova a nagy halak elfekszenek. 



A halász hosszú nyélre — négytől hat méterig — rávert szigonv- 

 nyal találomra döföget ; pontos helyismeretből s a múltban tett tapasz- 

 talatból indulva, nem ritkán czélt is ér. 



A vaktában, való szigony ozást második képünk ábrázolja azon a 

 vidéken és vizén, a melyen legsűrűbben s legrendszeresebben űzik, 

 t. i. Magyar- Velencze tavánál, a Balaton kis öcscsénél. 



S mint mindenben, ebben is átmenet van. A vaktában szigonyozó 

 sem egészen a véletlen embere. Éles szeme megvigyázza, főképen 

 a nádüstökök szélén, a tükör felé s ritkásan terjedő nád, káka és 

 gyékényszálakat, a melyek abban az irányban, a melyben egy-egy jó 

 ponty vagy csuka indul, egymásután megmozdulnak ; úgy, a mint az 

 irányt kiveszi, kitudja azt is, hol állhat egy adott pillanatban a hal : 

 oda döf és megvan. 



És ha a halaspiaczot figyelemmel kísérjük, sokszor akadunk 

 csukára, pontyra, melynek teste sajátságosan el van görbülve, oldalán 

 nagy hegedések vannak : ezek mind a vakszigony nyomorékai ; 

 kiszakadtak a kegyetlen szerszám ágai közül, hogy utóbb mégis 

 hálóba kerüljenek. « Incidit in Scyllam qui vult evitare Charybdim!» 



A magyar szigony az egyágún kezdődik, mely alak és megerősí- 



