A PONDOROS. 



495 



hogy egy helyben gyorsan forog. Rokolyája meglebben, mint a nyi- 

 tott esőernyő ; mire a kis lány hirtelen leguggol, a földuzzasztott roko- 

 lya pedig rikít, mint valami kinyílt, megfordított mákvirág. 



Majdnem ugyanezt teszi a pöndörös is : ráveti a hálót köpenysze- 

 rűen a félvállára — a balra — -, azután az ólmos ín egy darabját fogá- 

 val, egy alsóbb darabját jobb kezével fogja, hogy a sodrás belékap- 

 hasson ; a háló kellő közepére járó tartókötél ekkor a balkéz csukló- 

 jára van hurkolva; mikor minden rendben van, a pöndörös helyben 

 egy erősét fordul s a megsodorintott hálót ellöki, mely estében, mint 

 a kis lány rokolyája, szétterjed s egész lapjával a víz színére esik. 



A többit elvégzi a háló szerkezete : a töméntelen ólomgolyó, mely 

 a háló inát terheli. Az ín t. i. hirtelen sülyed alá s minthogv a háló 

 közepe követni nem bírja, a háló a vízben előbb mély czészealakot 

 ölt, utóbb majdnem teljesen elzárt burkot alkot, a melyből a hal, 

 mely mindig csak oldalt keresi a kibúvót, menekülni nem tud. 



Az erdélyi rokolya- és a magyar pöndörháló közötti különb- 

 ségek magyarázata úgy az ősi elemek, mint a szerszámjárás szakaszá- 

 ban van meg. 



A pöndörös és rokolyás halászok közfelfogás szerint leginkább 

 elmondhatják magukról azt, a mire a keresztény világ legtöbb halásza 

 oly büszke, hogy t. i. « Krisztus halászai ». 



Általánosan el van fogadva, hogy a halászokból vált apostolok a 

 vető hálóval, az «amfiblesztronnal» * is halásztak s hogy ez az a háló, 

 amelyről Máté évangyéliomának negyedik részében a 18 — 21-dik 

 vers szól: « Mikor pedig járna Jézus a Galilea tengere mellett, láta 

 két atyafiakat, Simont, ki mondatik Péternek, és Andrást, annak 

 attyafiát, kik a hálót akkor vetik vala a tengerbe (mert halászok valá- 

 nak) » . 



«Es monda nékik: Kövessetek engemet, és azt mívelem, hogy 

 embereket halászszatok. » 



«Azok pedig azonnal elhagyván a hálókat, követték Jézust. » 



«Es onnan elébb menvén, láta más két atyafiakat, Jakabot a Zebe- 

 deus fiát és Jánost, annak attyafiát, a hajóban az ő attyokkal Zebe- 

 deussal, kik az ő hálóikat kötözgetik vala : és híva őket. » 



* Ez a görög szó, a hálón kivül, ruhát is jelentett, épen mint a magyar változatok. 



