49 MAGYAR HALASZELET. 



vizek mentén az embernek ugyanaz, a mi a hegyi lakónak a fejsze, 

 melyet mindig kezeügyében tartogat. 



Minden révész kunyhóján ott függ; és nem hasítja a Duna, a Tisza, 

 a Dráva vizét valamire való gabonáshajó, vagy dereglye, hogy kor- 

 mányosa, első legénye ne tartogatná kéznél a pöndörhálót; — s a 

 mikor a dereglye kiköt, a hajó csárdáját valami látogató keresi föl, 

 ilyenkor kormányosné asszonyom csak odanyúl a tálas alá, a hol 

 mindig akad egy pár dévér, egy-két durbincs, selymeshal, néha 

 kisebb süllő is ; — ezeket nagy hirtelenében kirántja s föltálalja. 



A hajócsárda külső falán pedig bizonyosan ki van függesztve 

 Krisztus halászainak ős szerszáma; — igaz, hogy ma leginkább a 

 « tilosba » pöndörítik — 



