IX. A KULLOGÓ. 



Három képpel. 



Az őstörténeti rész már megemlékezett a czölöpépítményekről 

 s tudjuk, hogy a történetírás atyja — ■ Herodot — oly leírást hagyott 

 reánk, a mely úgyszólván szemünk elé állítja azt az ősi faalkot- 

 mányt. 



A czölöpépítmények fölfedezése s ezen a réven, roppant számú és 

 végtelenül érdekes anyagnak fölszínre való hozatala, annak idejében 

 még nagyobb föltűnést okozott, mint napjainkban péld. Schlie- 

 mann Trójai ásatása. A czölöpépítmények maradványai oly társada- 

 lomról adnak hírt, mely valóban egészen sajátságos életet élt, a midőn 

 az ember házi tűzhelyét oszloplábakra, a vizek fölé építette s ott találta 

 meg biztonságát az erdő dúvadja, meg talán saját rabló faja ellen is ; a 

 midőn gyermekének életét úgy biztosította, hogy lábánál fogva pórázra 

 kötötte. E társadalom a száraz földet — mai fogalmaink szerint a 

 személy- és vagyonbiztonság leghatalmasabb várát — úgyszólván csak 

 lopva látogatta. 



Az őstörténeti rész érintette e csodálatos építményeknek három 

 fajtáját s a tudomány rajta van, hogy a helyi viszonyok útmutatása 

 nyomán új meg új pontokon keresse föl e társadalom nyomait. 



Magyar földön még nem akadtunk ilyenekre — ősiekre ; de 

 ósdiakra van egy adat; az, a melyről Kossuth Lajos megemlékezik, 

 a midőn irja «Cameron csak minap is talált ilyet — t. i. czölöpépít- 

 ményt — Mohyra taván Afrikában, én meg Magyarországon is láttam 

 « úri lak » c\ölöpépítményt Dögén, Szabolcsmegyében ....»* Ezer kár, 

 hogy ennek akkor nem akadt búvára, mert vannak hagyományok, 

 hogy Beregben és Ugocsában régenten, a mikor a víz szabadon 



Kossuth és Erdély ügye. ií 



12" 



