A ZSIDOUTCZA TÁJA. 



507 



De nagy a megszokás hatalma. 



A hasítok vidám serege úgy van avval a levegővel, mint a dohány- 

 gyárak népsége a dohány porával: oda se neki! Avval a fáradságot 

 nem ismerő serénységgel, mely a halászat egész mesterségét jellemzi, 

 s a mely a hal természetének egészétől ered, hogy t. i. élő állapot- 

 ban fürge, holt. állapotban könnyen, gyorsan megromlik — mondom, 

 avval a serénységgel nekiáll a legnagyobb halrakásnak is — hasít és 

 hasít, a mig csak az utolsó darabot föl nem hasította s csak akkor 

 pihen meg, mikor már látja, hogy a sózás javában járja, a megromlás 

 veszedelme evvel ki van zárva. 



A hasítókunyhó legtöbbször olyan, mint egy derék magyar ház- 

 nak a nádfedele ; elnyúlik benne a hasítóasztal, a melyre a, halat a 

 kasból rádöntik ; a padkákra telepedik asszony, leány; fenkővel meg- 

 élesíti a kést, a hüvelyk- és mutatóujját körültekeri rongygyal s kezdi 

 a hasítást. 



A legügyesebb hasítás az, a melyet tiszamelléki asszonyok a Bala- 

 ton némely hasítótanyáján gyakorolnak : a hegyes kést beledöfi a hal 

 nyakszirtjén úgy, hogy a hegye a hugygyón jön ki s éllel a hátnak 

 áll, melyet legott kihasít a farkkal együtt; ekkor hasra állítja a halat 

 s a kés éles, alsó fokával hosszában ketté vágja a fejét ; a hal két felét 

 ekként csak a hasbőr tartja össze s így akasztják vagy terítik a zsidó- 

 utczára, a belső részszel kifelé. 



De a terítésig még más dolog is van vele ; a kihányt beleket előbb 

 rakásra, aztán üstbe gyűjtik ; a kihasított halak kasba, innen moso- 

 gatókádba kerülnek, hol kis lányok apró, éles czírokcsutakkal tisz- 

 tára mosogatják ; innen ismét kasban viszik a sózó asztalra, hol asszo- 

 nyok derekasan sóznak; kádba vetik a besózott halakat s a mikor a 

 só megszívta az egészet, ismét kasokba rakják s viszik teríteni, hagy- 

 ják száradni. Azután az asszonyoknak közös a sorsuk a szegény dohány- 

 kukáséval. 



Valamint ez gondosan szemmel tartja az ég boltozatának kelet- 

 kező, foszló felhőit, a szelek járását, a pók szövését, a szúnyogsereg 

 tánczát, hogy idejekorán tudhassa meg az időjárás változását, azon- 

 képen van a halterítő asszonynépség is ; — a kukás leszedi s behordja 

 a dohányt, mihelyt az eső csak közeledik, s ugyanezt teszi a halterítő 

 asszony a halakkal. 



