5IO MAGYAR HALÁSZÉLET. 



építményesek hasonló szerszámjával egy rangban áll ; és hever ottan 

 még a kuttyogató, buttyogató vagy puttyogató is « csikóláb » formára 

 kifaragva; s bár milyen legyen az ő egyszerűsége, a halászfurfangok 

 között mégis ezt illeti meg a legelső hely. 



Ez a szerszám rendesen ott van a lélekvesztőben ; a többi alkalmi 

 ú. m. a kuszakecze csontos inával, a hosszukecze farkakövével, a mará- 

 zsaháló, kerítő-, mét-, gyérháló, a szárnyasvarsa, a pícze és a tapogató. 



És igaz, még egy! Mikor az a fenekes Szeged néhai várhelyén 

 kiköt s kirakodik halával, odaveti ködmönét a tat mögé s a ködmön 

 estében hangot csal ki a czók-mókból: a « pörgettyű » szólal meg, 

 eszünkbe juttatva a kolomp szava után induló nyájat. 



Kuttyogató halász. Tisza. 



Hát vájjon mit keres az a kolomp halászember szerszámja közt? 

 Mikor a fenékhorgot elvetette, kikarózza a partra s a hajlékony karó 

 hegyébe köti a kis kolompot vagyis halásznyelven « pörgettyűt » ; s 

 mikor a harcsa a horgon rajtavesztett, bizony rángatja az inat, az ín 

 a karót, a karó a pörgettyűt — a pörgettyű szava pedig a halászt, 

 ki ott hasal a part füvében, bízva abba, a mit a mai világ kocza- 

 magyarsága «önjelzőnek» nevezne. 



A horoggal járó kishalász a legjobb harcsahalász ; — derék har- 

 csát fogni, az neki szenvedélye; s ezért alig is lesi a nyári áradás jelent- 

 kezését, hogy a kuttyogatóval vízre szállhasson. 



A halászás e módjában rejlik a halászmesterség andalító eleme. 



