AZ ORVHALASZ. ^ 3 1 



A bámulatos az, hogy a halász időjártával mégis észreveszi, hogy 

 a szerszámját « feljárják » ; mert bámulatos az a halászszem és — nem 

 mondhatom másképpen — az a halászszimat. Már a mint a varsát 

 kiemeli, a hogy az könnyebben vagy nehezebben mozdul, tudja, hogy 

 nem így szúrta le a karót, tehát valaki itt járt, kihúzta és újra letűzte ; 

 vagy a hogy a csapás hínárja szét van tolva, abból tudja meg, hogy 

 valaki járt erre, mert egy éjen át a hínárnak máskép kellene elrendez- 

 kednie ; száz és ezer jele van, a mely fölött a nem halász szeme vakon 

 elsiklik, a melyről ő bizton fölismeri, hogy valaki feljárta a szer- 

 számját. 



Mihelyt ebben bizonyos, felveszi a harczot, mely azután isten- 

 igazában harcz. Gyanúja mindig van s ezen a nyomon indul el az 

 asszony, hogy kilesse : ki mit eszik, ki mit árúi. Maga a halász is lesre 

 fogja a dolgot s nincsen a világnak az a két rókája, a mely versenyre 

 kelve, túltegyen a lesbeálló halászon s a « feljáróján ». 



És ha rajtavesztett a haltolvaj, meg van annak keserítve az egész 

 élete. 



Mert ne gondolja ám senki sem, hogy a halász elveri rajta a port, 

 vagy «törvénybe idézi ». Nem az! Csak arról gondoskodik, hogy a 

 rajtakapást eltagadni ne lehessen s ekkor magától kezdődik a magyar 

 népet jellemző megtorlás, a melyhez képest az angolszász «lynch», 

 vagy a m. kir. statárium csupa játék, mert ez a kettő kurtán vége^, 

 holott az a magyar megtorlás életfogytig tart. 



Bemegy az a boldogtalan a falu korcsmájába s rendel egy ital 

 bort; hát mindjárt akad valaki, a ki roppant ártatlan arczczal oda 

 mondja : úgy-e kigyelmed is azt tartja, hogy átkozott a hal a harmadik 

 vízben ? 



Mikor a falu embere felgyülekezik a templom körül, hogy meg- 

 hallgassa a kisbíró hirdetését, no meg aztán szót váltson mindenféle 

 közérdekben, a legrangosabb gazda nagy komolyan odaszól: 



— Hallotta e kigyelmed a rappi hóhér dolgát? 



— Nem én ! 



— Hát úgy volt az, hogy Rappon egy ember sügér halat evett, 

 aztán egy szálka úgy akadt a torkán, hogy belefúlt. 



Hát még az asszony népség ! Jaj a haltolvaj feleségének! 



Igazán rettenetes virtuozitást tud kifejteni a magyar nép az ilyen 



?4* 



