A PISZTRANGTUDOS. 



543 



még a kibontott horog is beleakad valamely levél szárába. A « tudós », 

 türelmet vesztve — egyet ránt ; ekkor pedig az az istentelen horog a 

 magasban valami csúcsban kapaszkodik meg s elvégre is el kell sza- 

 kítani, újat kell feltenni. 



De azért emberünk nem enged ; ott vesződik öreg estig és ■ — 

 valami halász csak akad, a kitől egy pár derék halat lehet venni ; mert 

 mit is mondanának a társak, ha üres kézzel térne vissza! 



Hát még a pisztrángos víz mellett! Már a hogy közelít a patak- 

 hoz s készülődik a horoggal, ez teljesen elég arra, hogy a pisztráng, 

 mint a villám elmeneküljön, kő alá, a szomszéd göbébe, a merre 

 csak tud. 



Attól az igazi felkészüléstől, mely abban áll, hogy minden meg- 

 van a mi szükséges s az ember még is olyan sima, mint az angolna, 

 attól a mi « pisztrángtudósunk)) még igen messze jár. 



De azért nem enged ő egy hajszálnyit is, kivált lesipuskás tár- 

 sának, ki száz lépésen alul nem lövi a — kéz alatt megvett — 

 nyulat. 



Rendesen egy tuczat pisztrángról beszél a « tudós »;' — a nagy ki- 

 rándulás legalább hatvan darab; az egyik mindig olyan, mint a 

 másik — legtöbbször félfontos; és « azelőtt*), mikor még nem meszel- 

 ték ki, fogott ő három, öt, hét fontosat is. 



Ez a mi « pisztrángtudósunk». Ártatlan, jó ember, ki kalandjainak 

 sikereinek elbeszélésével felvidítja hallgatóit, épen, mint kedves 

 komája — ■ a vadász. 



Mindene angol — de lelke még nem az; még messze van tőle a 

 szeretetreméltó, régi angol horgász, Sir Izaak Walton szelleme, ki 

 a halászatot dicsőítve, megmondja azt is, hogy miért ? És épen ebben 

 a miértben rejlik azután az angol szellem : 



«Of recreation there is nőne 

 So free as fishing is alone ; 

 Ali other pastimes do no less 

 Than mind and body both posses ; 

 My hand alone my work can do, 

 So I can fish and studr too».* 



* The Compleat Angler etc. by Izaak Walton and Charles Cotton. London 165 j. 

 Új kiadás. London, 1861;. 



