270 



bruskeili.! Apupliyser er Ijekjcncll, mcii ügsuu llvirvulsoilcn skriiin|.iur iiul; cii llvirvelsoile, 

 sum i frisk Tilsland var 62""" lang, labte ved lndt0rring lO"""" i La;ngde. Vil man torhindre 

 Indlori'ingen ved l'orceret Udspsendiiig, kau man vaere iidsat for at faae iiriglige iVIaal i 

 modsat Relning. Til at bestemme Maalene hos meget smaa Fostre, som man er nedsaget 

 lil at skelettere under Vand, maa man benytte Loiipe. Ilvor der i del Folgende angivcs 

 Maal, gja;lde de allid for friske, ikke tarrede Pra^parater. Derimod nadsages man ofte til 

 at gjare üriig al torrede Prajparater, naar man skal forvisse sig om meget smaa Forbenin- 

 ger; de knnne vaere aldeles iikjendelige paa friske Prieparater og hverken robe sig for 

 Synet eller paa Griuid af deres Bledhed for üeroringen med en Naal; de blive ferst kjen- 

 delige ved Forbeningens hvide Fnrve, naar Pra^paratet er terret')- 



Den hvide Farve fremiraeder, hvad enten man har en virkelig Forbening for sig 

 eller kim en foriid for Forbeningen gaaende Forkalkning, hvilket i llegelen kun kan afgjares 

 ved iMikroskopet; i den folgende lieskrivelse er der ikke gjort Forskjel mellem Forkalkning 

 og Forbening. Jeg har overbeviist mig om, al Forbeningsprocessen , Uniskcellernes for- 

 ogede Storrelse, deres Omgivelse med Kalkmasse, Kaikens Fortrangning og üenlegemernes 

 Dannelse gaaer for sig paa samme Maade i Briiskskelettet lil Truncus og Exlremiteter som 

 i Kranlet, saaledes som jeg udforligt i min Afhandling om Kraniets Primordialbnisk har 

 skildret og Tab. 2 afbildet denne Proces, livortil jeg derfor kan henvise. Om Bruskens 

 Forbening gjaelder det Samme som for Kraniets Vedkommende: Forbeningen begynder i 

 Bruskens Indre og ikke paa dens Overflade. Robin -) anforer vel, at Forbeningen i Exlre- 

 miteternes lange Ben ikke begynder i Cylindrens Centrnm men fra dens indvendige Side ; 

 men selv her er Forbeningen adskilt fra Periosteum ved et tyndt Lag Briisk, og man kau 

 derfor med Ret sige, al Forbeningen ikke begynder i Peripherien; ferst noget senere naaer 

 Forbeningen tvers over Cylindrens Axe over til dens ndvendige Side. Forkalkningen be- 

 gynder nndertiden pnnktformigt, f. Ex. i Fingrene og Colnmna, saa at man ikke slrax kan 

 erkjende dens blivende Form, livoriinod selve Brüsken saavel i Kraniet som i Colnmna og 

 Exlremiteter fremtraeder i den Form, som Delen antager i sin fuldendle Skikkelse. 



I min Afhandling om Kraniets Primordialbrnsk har jeg gjort opma'rksom paa, at alle 

 Kraniets i Primordialbrusken formede Ben indgaae Forbindelse med Bendele, som ere dan- 

 nede i Membraner, og ferst efter den fuldsfiendige Sammenvoxning er Benel dannel i sin 

 Helhed. Det er vel muligt, at delte Forhold kimde for de lavere llvirveldyrs Vedkommende 



') C. K. Sentf, nonnulla de incremeiito ossium embryonum in primis gravidilalis mensibus ISOI, har 

 to af bans Broiler legnede og slukne, instruktive og smukke Tavler, den cnc med Afbildninger af 

 friske, den anden med Afbildninger af tonede Pra?paraler. Leengdcforskjellen mellem dem er ved 

 de Fleste merc end en Fjerdedel. 



^) C h. Robin, sur l'evolution de la notocorde, des cavites des disques intervertebraux et de leur 

 contenu gelatineux IS6S, Pag. 9G, Tab. 8, Fig. 32— 35. 



