15 279 



nedefter. Paa Arcus i VertebroB sacrales fremtraadte Forbeningerne som to HiEkker smaa 

 Irekantede Plader, 5 i Tallet paa hver Sido af Rygradens Midllinie. 



Paa Arcus posterior allantis havde der dannet sig en lydelig Arlikulationsflade med 

 Condyli ossis occipitalis, forliengende sig udad for at danne Processus Iransversi, der vare 

 stfErkest forbenede blandt alle Vertebrae coHi. Forlil gik Brüsken over i Arcus anterior allantis, 

 livori der endnu ikke var nogen Forbening. Epistropheus, som var niindre stijerkt forbenet 

 end Atlas, havde ogsaa en mindre staerkt forbenet Processus Iransversus. Forbeningen i 

 Arcus var overalt skilt fra Forbeningen i Corpus ved mellemliggende Brüsk. 



Forbeningen i Corpus vertebrarum fremtraadte som en paatvers fremspringende Vulst 

 (isaer paa torre Prsparater). Den liltog i Slorrelse ovenfra nedad, blev bredere og heiere 

 i de nederste Vertebrae dorsi og endnu starre i de overste Vertebrae lumboriim. I Vertebrte 

 sacrales fandtes der Are tydelige og slore Forbeninger i deres Corpora. Forbeningen i 

 Corpus epistropliei var rund og maalte \'""'5; ovenfor den sad en saerskilt Forbening for 

 Processus odonloideus af kun 0"""5. Arcus anterior allantis var stadigt kun Brüsk uden 

 Forbening. 



Hos et 300""" langt Foster aftog Forbeningen i Arcus vertebrarum i Sterrelse 

 ovenfra nedad; Forbeningerne laae oventil tagstenformigl over hverandre, men indad med 

 stedse slerre Mellemrum; idel de stadigt aftog i Sterrelse, bleve de mindsl i de fem Vertebrae 

 sacrales, bland! b\ilke den mindste kun var O'""'^. Knaeets forresle üel var vel bleven 

 slerre, men var endnu ved et Lag Brüsk adskilt fra Forbeningen i Corpus. Processus 

 Iransversus allantis var den forholdsvis längste; fra dens forresle Del strakte Forbeningen 

 sig 1"'"'6 fremad for at danne den afrundede Arcus anterior; oventil saaes den velformede 

 Arlikulationsflade lil Processus condyloideus occipilalis , og udad strakte Processus 

 Iransversus sig med en dyb Füre paa sin Forside; Spidsen var endnu bruskel. Paa 

 Spidsen af de evrige Vertebrae colli var der en forbenet afrundel Rille for A. vertebralis, 

 livis udvendige Vaeg endnu var bruskel. Forbeningen i Arcus epistrophei var usaed- 

 vanligt hei. 



Forbeningerne i Corpus vertebrarum slod (paa det torrede Prsparat) staerkt frem 

 og lillog i Slerrelse ovenfra nedad indlil de to nederste Verlebrs lumborum og Vertebrae 

 sacrales, af hvilke sidste der fandtes fire. Mellemrummet mellem Forbeningerne liltog 

 nedefter indlil Vertebrae sacrales. Forbeningerne i Vertebrae colli vare de tykkeste (hoiestel; 

 pfler dem fulgte Vertebrae lumborum. Forbeningen i Corpus epistrophei var ■2"'"'3 bred, i 

 Processus odonloideus Z""", altsaa lidt slerre; de laae ta;llere paa hinanden end Forbe- 

 ningerne i de evrige Corpora vertebrarum. 



Hos et Foster paa S.iO""™ vedblev Knaeels forresle Gren med den derfra udgaaende 

 og sliprkere forbenede Processus Iransversus at vaere adskilt ved Brüsk fra Forbeningen i 

 Corpus vorlebranmi; Brüsken lilhorte for Sterstedelen Corpus. Knaeels bagesle Grene vare 



