280 10 



fra begge Sider forenede i Rygradens Midtlinie i bruskede Processus spinosi, livis Form og 

 Piclning stemmede med dem hos Voxne. For det blotte 0ie var der Ingen Forbening syniig 

 i Spidsen af Processus spinosi; heller ikke künde jee ved Mikroskopet eftervise nogen 

 krystallinsk Kalkafieiring, endskjendt jeg ved en anden Leiliglied under Cndersegelserne af 

 Kraniets Primordlalbrusk lilfaeldigvis var stodt paa krystallinsk Kalkafieiring i Spidsen af 

 l'rocessus spinosi vertebrarum dorsi hos et Ire Maaneder gammelt og derfor meget mindre 

 Fester end naervaerende. 



Forbeningen i Corpora vertebrarum vare tiltagne betydeligt i Storrelse, og i hvert 

 brusket Corpus fandtes et ovalt eller mere rundt, fladtrykt, noie begraendset og haardt Legeme, 

 som man uden Vanskelighed künde enukleere af den omgivende Brüsk; dog var Brusklaget 

 neppe maerkeligt paa Legemets forreste Flade, men meget tykkere paa Rygradens mod 

 Rygmarven vendende Flade. De oprindeligt adskilte Forbeninger i Corpus epistrophei og 

 Processus odontoideus vare vel sammensmeltede, men man künde dog endnu skjelne 

 Sammenvoxningsstedet. Forbeningerne i Verlehrffi colli vare mere afruudede, i Vertebra 

 dorsi mere deprimerede , i de evrige Hvirvler stemmede Storrelse og Form med Forlioldet 

 hos Voxne; de vare derfor sterst i Vertebrae lumborum og aftog alter huriigt i Verlebrae 

 sacrales. I Verlebrae coccygeae er der Ingen Forbening for Fedselen. 



Paa sagittale Snit saaes Corpora vertebrarum skarpt adskilte fra hverandre ved 

 bvidllge Linier, hidrerende fra de fibrase Elementer I Anlaeget lil Cartilagines interverte- 

 brales. iMidt i disse Anlaeg fandtes fra de nedersle Vertebrs colli af og tll de averste 

 Vertebrffi sacrales en rund eller oval fladlrykt Hulhed, som havde vaeret fyldt med en 

 Vaedske. Hulhedens Slorrelse stod i Forhold lil Hvirvlernes. I Forbindelsen mellem Os 

 sacrum og Os ilium var der en meget tyk Brüsk. 



Hos et 400™"" langt Foster vare de indvendige Ender af den forbenede Arcus paa 

 de mellemste Ryghvirvler forenede i en ligeledes endnu brusket Processus spinosus. Paa 

 Vertebrffi colli var den forbenede Arcus laengere og smallere (lavere) , blev derpaa paa 

 Vertebrae dorsi kortere og bredere (heiere), idet Sterrelsen jevnt tiltog gjennem Vertebrae 

 lumborum, men med den sidste Vertebra lumborum og i Vertebrae sacrales aftog Sterrelsen 

 efterhaanden. Den forreste Gren af Knaeet paa Arcus vertebrarum naaede nu hell hen til 

 Corpus, og der var kun et meget tyndl Brusklag mellem dem. 



Forbeningen i Corpus epistrophei, der ikke synles sammenvoxen med Forbeningen 

 i Processus odontoideus, var bredere end Forbeningen i tredie Vertebrae colli, men derpaa 

 tiltog Forbeningen i Corpus uedad gjeiuiem Vertebrae dorsi og lumborum ; fra sidste Vertebra 

 lumborum aftog Sterrelsen nedad gjennem Vertebrae sacrales. Ogsaa Bruskmaengden mellem 

 Forbeningerne i Corpora forholdt sig paa samme Maade. Processus obliqui vare forbenede 

 og siedle lil Arcus og Corpus, uden at der synles al viere nogen mellemliggende Brüsk. 



