^3 



Halefjær de ovrige Styrere morke Spidser med lysere Stænk og en 

 ganske smal hvid Rand, og Halen ender saaledes med et væ- 

 sentligt morkt Baand. Dette Udseende beholder Halen endnu 

 efter den forste Fælding, men senere, hos den gamle Fugl, seer 

 den saaledes ud som paa Temmincks Afbildning (PI. col. 237), 

 de morke Spidser ere forsvundne, og med Undtagelse af de to 

 midterste have de ovrige Styrefjær et bredt hvidt Endebaand. 



Tiltrods for Burmeisters modsatte Angivelse rnaa jeg 

 efter en noie Undersogelse af 17 Exemplarer af forskjelligl Kjon 

 og Alder bestemt benægte, at der er nogen ydre Forskjel mellem 

 Kjonnene. Den mere guulgraa Farve, som denne Forfatter 

 anforer som et af Hunnens Særkjender, antage ifolge min Er- 

 faring begge Kjon med Alderen; jeg har gamle Hanner og 

 Hunner liggende for mig, som i denne Henseende ikke vise den 

 ringeste Forskjel. Ligesaa lidt holder det Stik, at Halen har en 

 noget anden Form hos Hannen end hos Hunnen ; hos udvoxne 

 Exemplarer af begge Kjon er Halen omtrent 12 Tommer lang, 

 og Yderfjærene halvanden Tomme kortere end de tvende mid- 

 terste. Endelig er det smalle morke Tværbaand nær ved Halens 

 Rod, som sees paa Temmincks Figur, og som Burmeister 

 vil gjore til et Særkjende for Hannen, unægteligt snart stærkere 

 snart svagere udviklet, men det vil neppe nogensinde flndes 

 at være sporlost forsvundet, og det kan hos en Hun være vel saa 

 tydeligt som hos mangen en Han. Den eneste Forskjel, som 

 muligviis kunde findes mellem Kjonnene, skulde da være en noget 

 Storre Længde af Nakkens og Halsens Fjær hos Hannen, men selv 

 denne er neppe paalidelig; ialfald mindes jeg ikke at have seet 

 nogen Seriema med saa lange Halsfjær som netop en pragtfuld 

 gammel Hun, der blev bragt Burmeister i Slutningen af Juli 

 et Par Dage, forend han forlod Lagoa Santa. Det kan synes 

 besynderligt, at der kan herske modsatte Meninger om et Punkt, 

 som det dog er forholdsviis let at bringe til Afgjorelse, men 

 Grunden turde være den, at Burmeister snarere gjennem en 

 Gisning end ved en virkelig Undersogelse af begge Kjon, er 



3 



