18 



Lund har den 23de Januar 1841 ved Lagoa Santa faaet en 

 Duununge, som kun var 2T. 9 L. lang, og som han i sine Op- 

 tegnelser beskriver som folger: „Oven sort med graae Længde- 

 striber, nedenunder hvidagtig med sorte Længdestriber paa Halsen, 

 af hvilke især en er bred og nedentil næsten forener sig til et 

 Slags Brystbælte med den tilsvarende fra den anden Side." Frem- 

 deles har jeg selv den 20de August 1847 ved Lagoa dos Pitos 

 skudt 2 Unger, der allerede vare 6^/4 T. lange, men dog endnu 

 svommede om i Selskab med deres Forældre, af hvilke Hannen 

 blev dræbt i samme Skud som Ungerne. Fuglen maa altsaa yngle 

 mindst to Gange og den sidste Gang rimeligviis lige ved Regn- 

 tidens Ophor. Hos den nysnævnte Han havde Kjonsredskaberne 

 allerede paany begyndt at udvikle sig. Hos de den 20de Aug. 

 skudte Unger vare de graae Striber paa Ryggen forsvundne, 

 skjondt de endnu tildeels havde Duundragten. 



2. Podilyuibiis poiliceps (L.)? 



~ , Brasil. Mergulhao cacador. 



Foruden P. dominicus forekommer der i Composegnene, selv 

 ved ganske smaa Kjær og Damme, endnu en anden, omtrent 

 dobbelt saa stor Silkeand, som jeg anseer for ovennævnte over 

 en stor Deel af Brasilien udbredte Art. Jeg har enkelte Gange 

 selv seet den, men ikke været saa heldig at skyde den; derimod 

 seer jeg af Dr. Lunds Notitser, at han den 12te Jan. 1838 har 

 faaet en Han med middelmaadigt udviklede Kjonsorganer fra et 

 Morads, Vargem comprida kaldet, ikke langt fra Sumidouro. 

 Dette Exemplar er imidlertid ikke blevet opbevaret, og jeg maa 

 derfor lade det henstaae, om Bestemmelsen er rigtig eller om 

 det muligviis kunde være den sydlige Podihj)7ibus anlarcticus 

 (Less.), som Lund har havt for sig, eller om endelig maaskec 

 baade denne sidstnævnte Art og Podilymbus podiceps forekomme 

 i disse Egne. 



