72 



1851; denne sidste havde en Ameiva i Kroen; af Lunds tvende 

 Exemplarer havde Hannen fyldt sin Mave med Insekter, Hunnen 

 havde Græshopper og en lille Vadefugl i Maven. 



97 (23). Buteo pterocles (Temm.). 



Det er ikke lykkedes naig selv at erholde denne smukke 

 Musevaa^e; derimod har Lund flere Gange truffet den. Foruden 

 en gammel Hun, som han den 1ste September 1831 skjod ved 

 Capaosinho i Provindsen Goyaz, har han fremdeles den 5te Oc- 

 tober samme Aar faaet en gammel Han ved Ribeirao da Tolda, 

 en lille Aa , som falder i Rio de Sao Francisco, og endelig i 

 Februar 1845 en ung Fugl fra Omegnen af Lagoa Santa. Den 

 kan neppe ansees for sjelden. Lund beskriver Voxhuden 

 som lyseblaa , Næbet skal ved Roden have samme Farve, mod 

 Spidsen bliver det morkegraat. Iris er bruun, Fodderne lysegule. 

 Skjondt de to gamle Fugle og navnlig Hannen var skudt saa 

 nær ved den Aarstid, i hvilken Parringen begynder i de her om- 

 talte Egne, vare deres Kjonsorganer dog endnu langt tilbage i 

 Udvikling. 



I Maven fandt Lund Græshopper og Fiirbeen. 



98 (24). Spizactus ornatus (Daud.). 



Brasil. Gaviao de rapina. 



Professor Bur m eis ter indskrænker denne smukke Rovfugls 

 Hjem altfor meget, naar han siger, at den kun tilhorer den 

 Nord for 16° S. B. liggende Deel af Brasilien*); den forekommer 

 ogsaa i den af ham selv bereiste Deel af Provindsen Minas 

 Geraes, og fremdeles i Sao Paulo, hvor Natter er gjenlagne 

 Gange har skudt den ved Jernværket Ypanema**). End ikke 

 Fuglens regelmæssige Forekomst i Paraguay seer jeg nogen Grund 



*) System. Uebers. d. Thieve Brasiliens. 2ter Th., S. 64. 

 **) Pelzeln, A. v.: Zur Ornilhologie Brasiliens. IsteAbth. Wien 1868. 

 S. 4. 



