Reise i Jemtland etc. S5 



dre Overgangs-Formationer, og som heller ikke jeg kan andet 

 end henfore til et eget Slags Overgan gs-Forraationer. Den- 

 ne gradvise Forandring, som ikke kan yttre sig i Leiiiin^ 

 gen, merkes ikkun i Bjergarternes krystalliniske Beskaffen- 

 hed, og paa de Organiske Levninger, der forsvinde i Ret- 

 ningen fra S. 0. mod N. V. Forholdet er da i alle Styfc* 

 ker ganske analogt med det, som iagttag43s igjennem Guld-o 

 brandsdalen fra Mjosen til Dovre. 



Vi see saaledes for det Forste, ostligst i dette vifte- 

 formige Skiktsystem, en Zone af Orthoceratit-Kalk med 

 dens Leerskifer og Saudsteen. Dernæst, i dennes Hæn^ 

 gende, en Zone af haardere og mere glindsende Leerski- 

 fer-Bildninger, Hvæsseskifer og en Qvarts, som sjnes at 

 repræsentere Graavakken; denne Zone ligger melleraFax- 

 elven og Åberg. (Den synes at udkile sig i JÆatmar, da 

 Orthoceratit- Kalken her skal folge Strorsoen). Derpas 

 folger, fremdeles i det Hængende, Leerskiferen ogKalkstenen 

 ved Alsen , som i alle Tilfælde er et Recidiv af Forma- 

 tionen i den for^e Zone, om end ingen Forstenlnger deri 

 forekomme *), me» som rjmeligviis tilhiirer en til Offerdal 

 og Matraar udstrakt Zone, der idetmindste paa disse Stev^ 

 der tindes identisk med det store Petrifykat-Belt©. 



DereftfiiT gjentagjer Beltet mellem Faxelven og Åberg 

 sig i det Hængende af Alsens Kalfc og Leerskifer; men 

 nn ere de Cliarakterer, søm eadmi nærmede Mint til den 

 forsteningsfrøende Formation, langt mere tilbagetrængte; 

 HovedMldningen er Hvæsseskifer, idetmindste i den Trakt, 

 som Veien gjeimemskj ærer, men Navnet '^Hallberget*' yesten- 



*) I Profilet gjenn.em Giildli$ran4»<lalea svai'er Kalkstencsii veå 

 Fodvong n.oia.^tigea til den ved y^l^e.a i Jemtlairi^^-Pjrofilet. 



C2 



