36 ' Keilhaw 



for Oiferdal paa Forsells Kart, og de store Plader af en 

 iiinskjællet og tildeels med fine Granater indsprængt Glim- 

 merskifer, som jeg saae benyttede i Alsen og Næskott, 

 samt hvad Hisinger (1. c. 91, Anm.) anforer om Glimmer- 

 skiferne iAIsen o. fl. St., beviser, at ogsaa sidstuævnteBjerg- 

 art tilhorer samme Zone. Videre er det til denne Zone, at 

 den morkegraa, tætte Kalksteen horer, som Hisinger anmer- 

 ker som forekommende i. Undersaker, Kall o, fl. St. (87), og 

 som endnu altid erindrer om Formations-Forbindelsen med 

 Petrifikat-Zonen. Endelig er det sandsynligviis her, at et 

 Conglomeraf af jaspisagtige Qvartsnbdder, sammenbundne 

 ved en fiinkornig, glimmerblandet Sandsteensmasse, er at 

 soge, hvoraf et Stykke, der angives fra Kall, findes i Bergcol- 

 legiets petrographiske Samling i Stockholm. Er denne An- 

 givelse rigtig, hvorom jeg ikke tvivler, og Stykket virkelig 

 . er af det faste Fjeld, saa ligger 1 et saadant Forekommende 

 endnu en staerk Grund til at antage en nbie Formations- 

 Forbindelse mellem denne Zone og den petrifikatforende 

 ved Storsben. «^f 



Den fblgende Zone begynder ovenfor Undersaker, og 

 indbefatter Åreskutaus Fjeldklump; Qvarts, ikke som i 

 Sandstene eller som Qvartsskifer, men saaledes som i Gneis 

 og Granit, er her Bjergarternes ganske forherskende Be- 

 standdeel; dertil kommer Hornblende og Glimmer, samt 

 en svag Feldspath-Evolution. Hvor ringe denne er, saa 

 er den dog tilstrækkelig til at fremkalde gneisagtige Bild- 

 ninger, hvilke, efter hvad vi i det Fblgende skulle see, 

 just bbr ansees som de for denne Zoiie charakterise- 

 rende. Hisinger nævner her kun Glimmerskifer og Horn- 

 blendeskifer, maaskee fordi han heller giver' den kor- 

 ftige, af Qvarts fordetmeste bestaaende og kun med Kao- 



