3S Keilhau 



alderen; dette Sidste er nemlig ikkun en ganske los Gis- 

 ning, Hvad ellers de omtalte Metal-Nedlag angaaer, da 

 synes intet af dem at være af nogen stor oekonomisk Vig- 

 tighed, men i geognostisk Henseende fortjene de at læg- 

 ges Merke tii^ just fordi Territoriet i denne Trakt er saa 

 fattigt paa Ertser, da det dog i andre Egne er et af vore 

 rigesté^ navnligen paa Kobberraalra, 



Paa Areskutens Zone folger, fra Dufve til det Iioie- 

 gte Punkt afJemtlands- Veien, Glimmerskifere, som enkelte 

 Gange nærme sig til Leerskifere, eller fremstille den saa- 

 kaldté Urleerskifer, men >som aldrig have den Storbladig- 

 hed som Urgneis-Formationens GJimmerskifer. Talkleierne 

 vedHandol, som Risinger omtaler (1. c. 92), hore til denne 

 Zone; endvidere er ogsaa det merkværdige Conglomerat^ 

 som Risinger fandt mellem Kjolhougene (1. c. 102) upaa- 

 tvivleligen et Leie i samme Parallele, hvis det nemlig 

 ikke udgjor en Deel af den folgende. Dette er et Fo- 

 rekommende, som paa det nbieste stemmer med det ved 

 Kall formodede, og som strængt paaminder os om, at Ter- 

 ritoriet overalt er Overgangs-Formation. Hr. Risinger, der 

 ikke har været af denne Mening, var derfor tilboielig til 

 at ansee hiint Conglomerat som en Gangfyldning, nagtet 

 dets Strog er parallelt med Glimmerskiferne , hvori det 

 forekommer. 



j Fra det Holeste af Passet til Værdalen kommer der- 

 efter en Chlorit-Zoney fremstillende chloritiske Skifere, 

 med mellemliggende, til renere Leerskifer og Glimmerski- 

 fer tilnærmede Skikter. En eiendommelig Feldspath-Evo- 

 lution viser sig i disse Chlorit-Bildninger, indtil en fuld- 

 kommen Gneis- Dannelse indtræder, hvilket linder Sted i 

 Klovdalefi. 



