40 Keilhau 



hvoraf^Bergcollegiets Samling opbevarer det red Kall-Soen 

 hentede Stykke. 



Blokke af den porphyragtige Grariit- Gneis, som i 

 Jemtland begrændser Overgangs-Formationen i Ost, findea 

 hist og her paa det petrificatforende Feldt, og endnu me- 

 get længer Testenfor. 



I Rodoe bestode de lose Stene, som ei vare af Eg- 

 nens egen Formation, af Gneis, Granit og forskjellige, for- 

 modentlig til en eller anden Gneis-Formation henhbrende 

 Hornblende-Bildninger;. fremdeles af Bjergarter fra en 

 chloritisk Glimmerskifer, af tætte Qvarts-Sandstene og af 

 den ovenfor omtalte til Graavakken henhorende mbrke, 

 hlaaliggraa Qvarts. En Rullesteen af en Syenit-Granit med 

 raegen Melkeqvarts saae ikke ud til at hidrbre fra noget 

 Slags Gneis-Feldt, men bragte mig paa den samme For- 

 modning om endnu ubekjendte Led af den egentlige Over- 

 gangs -Formation, som Porphyrblokken paa Frbsben, en 

 Gisning, som dog med Hensyn til Syenit - Graniten siden 

 gvækkedes uoget, da jeg erholdt et Stykke af en i Trak- 

 ten ovenfor Strbm forekommende, og med sidstnævnte 

 Bjergart meget overeenssemmende Granit, som ikke hbrer 

 til den ved Forsteninger betegnede Formation, men til den 

 anden Gruppe af Overgangs-Classen, hvis Opstillig her bli- 

 ver nbdvendig. 



Paa Veien til Åberg blive Gneis-Blokkene sjeldnere; 

 den hele Mængde Fly tstene stamme-her næsten udenUnd- 

 tagelse fra de Qvartsbildninger, om hvilke det blev yttret, 

 at de kunne antages at repræsentere Graavakken. 



Ved Veien til Upland sees fremdeles Blokke af Gneis 

 og Granit j^ den sidste formodentlig tilhørende en Gneis- 

 Formation. Lige ved Upland laae nagle meget store Styk- 



