Reise i Jemtland etc. 45 



thi hvor hyppige Strog- og Fald-Forandringerne end vare, 

 saa fandtes dog Skikterne, med Undtagelse af de nedjer- 

 ste og overste paa Oftenaasen, altid sænkede vestlig eller 

 nordlig; i modsat Tilfælde var det ikkun ganske lokale Ure- 

 gelmæssigheder af flade Skiktbolger eller af andre stærkere 

 Boininger af Parallelmasserne. Herhos skeer det da og- 

 saa, at nogengang en Faldvinkel af 90^ kan fremkomme; 

 men i Almindelighed er et Fald af 50^ det stærkeste ; sæd- 

 vanligst er det kun 10 — 30^. 



I Bjerget, sona man passerer mellem Holme og Salberg 

 (Voelhougeh?), er Skiktningen paa den sydlige Side me- 

 get uregelmæssig ; dog syntes en gradviis Overgang at finde 

 Sted fra det i Skiferen ved Holme iagttagne Strog og Fald 

 til den Indskydning mod V. 6 — 7^, som man antræfFer 

 paa Hoiden. Hid varierede Faldet fra — 80^. Bjergar- 

 ten er Hornblendeskifer. — Henimod Såiberg, Glimmer- 

 skifer, 60—70» S. ^. — Ved Berg, horizontal Skiktning.— 

 Ved Sparboe Præstegaard (Tuv), Glimmerskifer, 20 — 40** 

 S. 5i. — VedMære, 0— 80» V. 7i— 9. — Ved Gildberg, 

 10—300 V. 8f . •— Ved Borgen, paa Ostsiden, 40» V. 6, 

 og strax ved, 10» N. 12i. — • Kalken paa Vestsiden af Bor- 

 gen, horizontal. (Dette giver for Trakten om Maere, som 

 midlere Faldretning, omtrent V. 7 r.). 



En fjerdedeel Miil nordenfor Tuv var Faldet paa et 

 temmelig langt Stykke 10—200 V. 8|— 7| (d. e. omtrent 

 V. 7 r.). 



Vestenfor, paa Veien fra Indéroen, fandtes 40 — 50» 

 V. 9—10, 20—800 V. 8i, 20—400 V. 6 (d. e. ligeledes 

 omtrent V. 7 r.). 



Paa samme Vei, ikke langt fra dens Sammenstod med 

 Veien fra Tuv, 20—800 N. 2, og hvor begge Veie kom- 



