Heise i Jemtland etc. 49 



de i det foregaaende Stykke optegnede Data ville afgive 

 et iiogenlunde tilstrækkeligt Material. 



Herefter kau det da for det Forste antages, at Vær- 

 dalens chioritiske Leer-Glitnmerskifer-Zone har i sit Lig- 

 gende — det erindres nemlig, at vi fra Klovdalen skride 

 frem fra det Hængende til* det Liggende — det i Nord 

 over Sparboen udbredte Glimmerskifer-Feldt med Horn- 

 blendeskifer og Gneis -Bildninger som væsentlige under- 

 ordende Bjergarter. Dette Feldt er saaledes skiktet, at 

 vi, idetmindste i det ideale Billede, som resulterer af de 

 enkelte lagttagelsers Sammenstilling, see dets Parallelmas- 

 ser i Form af en meget flad Bue at gaae over fra den 

 sydlige Indskydning forst til Horizontalitet, og derefter til 

 nordvestlig Sænkning. 



Dernæst viste lagttagelserne, at der paa disse nord- 

 vestligt faldende Skikter, ligeformigen med dem, folger en 

 Zone af Chlorit-Glimmerskifer, som indtager Egges og 

 Bedstadens Halvoe. Paa denne Strækuing bliver den nord- 

 vestlige Indskydning steilere og steilere, jo længer man 

 kommer i det Hængende — thi fra Egges Parallele skri- 

 der man igjen frem mod dette — ■, ihdtil Skikterne blive 

 ganske vertikale, hvilket indtræffer ved det iistlig og nord- 

 ostlig lobende, sidste Stykke af Bedstad-Sundet. 



Endelig, i Nord og Nordvest herfra, mode Territoriets 

 sidste Skikter, som, ved at falde steilt mod Syd og Sydost, 

 i Profilet tilligemed de næstforegaaende fremstille en liden 

 Vifte, og som ved deres gneisagtige Natur lidt efter lidt 

 assimilere sig med Urgneis - Territoriets her tilstodende 

 Parallelmasser, saaledes at man ved denne Grændse lige- 

 saalidt i Bjergarternes Beskaffenhed merker nogen skarp 

 Demarkation, sora nogea saadan synes at være forhaaiidea 



* D 



