Reise i Jemtland etc. 29 



lidt Glimmer og maaskee eiidnu sparsommere Feldspath eii 

 fiingrynig Gneis, og med fiinstraalig Horiiblende og lidt 

 Glimmer en Bildning, som synes at være en krystallinisk 

 Udvikling af Hvæsseskiferen nedenfor. I Gneisen kjendes 

 Feldspathen som oftest kun som Kaolinpunkter; men der 

 forekomme Leier, som bestaae næsten blot af grovkornig 

 Feldspath. De ertsforende Leier paa Areskutan ere hvid 

 Feldspath og Qvarts med adspredte smaa Glimmerskjæl, 

 siger Hisinger (1. c. 90). Henimod Are Kirke fandtes en 

 baandforraig Vexling af qvartsrig, yderst fiinkoring, hvid 

 Gneis med en gronligsort, ligesaa fiinkornig Hornblende- 

 skifer, begge Bildninger forende smaa Granater. Dette er 

 en fuldkommen Efterligning af hvad vi ere vante til at see 

 i Grundgneis-Formationen ; ikkun Fiinkornigheden udgjordc 

 en Forskjel, og at disse Skikter kun vedvarede kort; thi 

 ganske tæt ved forekom en massiv, tæt Hornblende-Bild- 

 ning, som erindrede om mange Skikter i Leerskifer-Feld- 

 tet nedenfor Undersaker. Faldet var imellem Stamgårde 

 og Åre i Almindelighed 10 — 20^ vestligt; henimod Kirken 

 30*^ 0. 6, desuden som Afvigelse her ogsaa nordlig Ind- 

 skydning. Et hoit Fjeld i Syd kunde i det Fjerne tyde- 

 ligen sees at bestaae af Skikter, som falde regelmæssigen 

 omtrent 40° vestlig eller sydvestlig. Paa hele Areskutan er, 

 efter Hisinger (1. c. 89), 20—30» nordvestligt Fald almin- 

 deligt. 



Forend ved forrige Dufve Skandse saaes nu igjen ikke 

 Noget af Fjeldgi-unden; men her var det Leerskifer, tynd- 

 bladig, tildeels bolgeformig, og charakteristisk saakaldet 

 Urleerskifer ; den indskjod 60 — 80» mod V. 8. Henved 

 en heel Miil fra dette Punkt vedvarede atter Grundbe- 

 dækningen uafbrudt, iadtil eu qvartsrig, tykbladig Leer- 



