£S Keilhau 



saaledes sammeiitrængt mellem Skiferne, at en saadan Ud- 

 vikling som i Offerdal og Matmar ikke har kunnet finde 

 Sted. 



Paa den rene Kalksteen fulgte igjen Leerskifer blan- 

 det til een Bildning med Kalken, og derefter renere Leer- 

 skifer, der snart antog den samme Habitus som ostenfor 

 Åberg. Faldet varierer meget: mellem Alsen og Morsill 

 20 — 60° nordvestligt; engang saaes det og sydostligt; mel- 

 lem Morsill og Upland seigre Skikter strygende omtrent 

 i N. N. V. og S. S. 0. "I Semle-Aaen er Skiferen mere 

 los, og i visse Lag anvendelig til gode Bryner; den falder 

 der 50» til 0. S. O." (1. c. 86). Tæt ved Upland frem- 

 stak en Hvæsseskifer, der faldt 80° mod 0. 7. Mellem 

 Upland og Hjerpe, griin, baandtegnet Hvæsseskifer, 60 — 

 80° V. 6i; nærmere Hjerpe Skandse, 60<^ modsat Fald. 

 Vestenfor Skandsen, paa den anden Side af Sundet, sam- 

 me Bildning, 30° S. 4^, og derefter tætved, 20° S. 4. Ved 

 Hjerpe Saug fandt H. Faldet omtrent 20» mod N. V. Ski- 

 feren er saavel i det Store som i det Smaae fuld afBug- 

 ter og Vridninger. Mellem Undersaker og Stamgiirde syn- 

 tes vestsydvestlig Indskydning at herske, saaledes som 

 denne, efter det Anforte, nok ogsaa er raadende omkring 

 Hjerpe. 



Allerede for Stamgarde fremstikker et Slags Gneis, 

 smulrende og ureen, men meget tydeligen skiktet, med 30 — • 

 400 vestligt Fald. Jeg havde her ventet at see charakte- 

 ristiske Glimmerskifere at fremtræde efter Hvæsseskiferne; 

 men overalt hvor det faste Fjeld var blottet paa Veien til 

 Åre, var Steengrunden mere gneisagtig, end lig et Glirii- 

 merskifer-Feldt. Qvarts og Hornblende ere de raadende 

 Bestanddele i disse Skikter; Qyartsen danner med meget 



